Справа № 500/5658/19
Провадження № 2/500/2831/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

31.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстрований 13 січня 1998 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл за №2732 та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , мотивуючи тим, що 13 січня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований 13 січня 1998 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл за №2732, з моменту укладення договору, позивач відкрито володіє та користується нерухомим майном, проте фактично являючись власником квартири АДРЕСА_1 , позивач позбавлений можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відстуності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований 13 січня 1998 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл за №2732.

Згідно довідки № 1296 від 15.10.2019 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником квартири АДРЕСА_1 ,зареєстрована ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №2732, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 13 січня 1998 року.

Укладений між сторонами договір зареєстровано представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 13 січня 1998 року за №2732. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п.п.5 договору. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивачі відкрито володіють та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлені можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26569223, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 62) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстрований 13 січня 1998 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл за №2732.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.10.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар