Ухвала

22 березня 2019 року

м. Київ

справа № 740/4882/18

провадження № 61-5622ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування грошовими коштами та неустойки за прострочення платежу,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв?язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 березня 2019 року в частині визначення розміру судового збору та передати справу на новий розгляд.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 01 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня

2018 року задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2018 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Оскаржена ухвала Чернігівського апеляційного суду від 01 березня

2019 року про залишення апеляційної скарги без руху не підлягає касаційному оскарженню згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від

01 березня 2019 року слід відмовити.

Вказівка в резолютивній частині ухвали Чернігівського апеляційного суду від 01 березня 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду в частині визначення розміру судового збору, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, клопотання

ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від

01 березня 2019 року, Верховним Судом не розглядається.

Керуючись статтями 260, 389, 394, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 01 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування грошовими коштами та неустойки за прострочення платежу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило