Справа № 2315/6041/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1 ,-

встановив:

Державний виконавець Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області звернувся до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_1 .

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у Смілянському МВ ДВС перебуває виконавче провадження № 35948465 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду № 2315/6041/2012 2/2315/2125/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 25 жовтня 2012 року і до 06 квітня 2015 року; з 07 квітня 2015 року стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

На даний час ОСОБА_1 рішення суду не виконує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, жодних заходів щодо самостійного погашення боргу не вживає.

Враховуючи, що боржник за постійним місцем проживання відсутній, державний виконавець просив суд оголосити його розшук.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, але надав до суду заяву в якій вказав, що подання підтримує та просить його задовольнити, а розгляд справи провести у його відсутність.

Вощинський ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, відповідно до якого останній просив відмовити у задоволенні подання, оскільки він аліменти сплачує та від виконавчої служби не переховується.

Суд вважає, що подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук не підлягає до задоволення у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №35948465 по виконанню виконавчого листа №2315/6041/2012 2/2315/2125/2012, виданий Смілянським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 25 жовтня 2012 року і до 06 квітня 2015 року; з 07 квітня 2015 року стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

Судове рішення належним чином боржником не виконується, а тому утворилася заборгованість по сплаті аліментів.

Державний виконавець у своєму поданні зазначає, що вжиті ним заходи щодо розшуку боржника та встановлення його місця проживання виявилися безрезультатними та на підтвердження своїх доводів надав акти від 16 квітня 2019 року та 14 травня 2019 року, в яких зазначено що державний виконавець виїжджав за місцем проживання боржника, однак на стук в двері ніхто не відчинив, було залишено виклик до відділу.

Однак суд зважає, що матеріали справи більше не містять жодних даних стосовно належних дій державного виконавця з приводу розшуку боржника.

Згідно загальних принципів закріплених у ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ч.1 ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що саме у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Однак з матеріалів вказаного подання взагалі не можливо встановити чи встановлювалося державним виконавцем місце проживання боржника.

Згідно з ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Суд при вирішенні вказаної справи враховує, що неможливість встановлення місця проживання боржника унеможливлює виконання судового рішення, обов`язковість виконання якого встановлено як Конституцією України так і нормами ст.18 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, в зв`язку з тим, що місце проживання боржника фактично не встановлювалося, жодні заходи державним виконавцем щодо встановлення його фактичного місця проживання не вживалися, суд вважає, що вказане подання державного виконавця є немотивованим, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.258, 259, 260, 438 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги у разі, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суду протягом п`ятнадцяти дня з дня її проголошення.

Головуючий : В.О. Прилуцький