Номер провадження: 22-ц/813/1268/19
Номер справи місцевого суду: 520/6473/17
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

позивач- ОСОБА_2

позивач- ОСОБА_3

відповідач- Головне управління Національної поліції в Одеській області

відповідач-Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2018 року у складі судді Калініченко Л.В.,

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області та Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області та, з урахуванням уточнень позовних вимог, просили стягнути з рахунків Головного управління Національної поліції в Одеській області 10000 грн. моральної шкоди на кожного.

В позові послалися на те, що слідством Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР №0004695 від 14.11.2014 за фактом скоєння 13.11.2014 злочину щодо нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2016 у справі №520/4333/16-ц задоволено позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідування у ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню. Проте, і після цього по зазначеному кримінальному провадженню, слідчі дії не виконуються, досудове слідство триває більше ніж 31 місяць, тобто понад розумний строк, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду зі скаргами, які ухвалами слідчих суддів Київського районного суду міста Одеси від 22.05.2017 та від 31.05.2018 були задоволені, і на даний час позивачі вимушені звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з рахунків Головного управління національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1500 грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління національної поліції в Одеській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Апелянт зазначив, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення не встановив наявність заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди та не послався на докази, якими б вони підтверджувалися. Суд лише послався на ухвалу слідчого судді, яка не є безпосереднім доказом настання моральної шкоди, відсутній розрахунок відшкодування. Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, так як не є порушенням права позивача. Правові підстави для застосування ст.ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, відсутні. Так як рішенням суду стягнуто кошти не з ГУ ДКСУ, в якому існує рахунок, передбачений для стягнення коштів за держбюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, а з ГУНП, в якому вони відсутні, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві просили апеляційну скаргу відхилити та розглянути справу за їх відсутністю.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Дослідивши доводи наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування.

Статтями 55, 56 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За правилами, передбаченими ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода завдана фізичній особі внаслідок іншої, ніж передбаченої в ч. ч. 1 - 5 цієї статті, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу досудового розслідування, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтував бездіяльністю слідчого, вважаючи незаконними процесуальні дії з огляду на їх скасування.

Бездіяльність слідчих органів щодо кримінального провадження №0004695 до якого приєднано кримінальне провадження №30000581 визнана незаконною ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2017 у справі №520/5247/15-к та від 31.05.2017 у справі №520/6103/17. У даних ухвалах (а. с. 17,18) з посиланням на відповідні норми закону вказується тільки про те, що слідчий не розглянув в передбачений законом строк клопотання ОСОБА_1

У мотивувальній частині ухвали судом не досліджені причини нерозгляду клопотання заявника та не надана оцінка цьому.

Отже, оскарження ОСОБА_1 бездіяльності слідчого щодо нерозгляду його клопотання в передбачений законом строк, свідчить про реалізацію останнім оспорювання процесуальної діяльності слідчого і не є безумовним доказом як неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦПК України, так і факту завдання моральної шкоди позивачу.

З позовної заяви не вбачається, в чому полягає моральна шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди, до позову не надані належні докази на підтвердження розміру моральної шкоди.

Фактично достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння моральної шкоди до позовної заяви не додано, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Таким чином, правові підстави для застосування статей, які стали підставою для відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з огляду та мотиви та підстави, викладені вище.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2018 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: