Справа № 464/4132/19
пр.№ 2/464/1483/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання - Кравс С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 розміру страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 19 027, 86 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.01.2017 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Opel», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , власником якого є ПАТ «А-Банк», внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ним ДТП була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4804769 та ПрАТ «СК «Брокбізнес» 06.02.2018 виплачено страхове відшкодування страховику потерпілого ПрАТ «Страхова компанія «Інгострах» у розмірі 19 027, 86 грн. Проте, оскільки відповідач після ДТП залишив місце пригоди, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП, відтак позивач, на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після виплати страхового відшкодування набув право вимоги до відповідача в порядку регресу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзиву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 08.02.2017 відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 10.01.2017 о 03.00 год. по вул. Кавалерідзе, 14 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Опель Вектра», р.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Хюндай Акцент», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив вимоги пункту 12.1 ПДР. Окрім цього, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши орган чи підрозділ поліції, чим порушив пункт 2.10 а ПДР України.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.01.2017, є встановленим та не підлягає доказуванню.

Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Opel», р.н. НОМЕР_3 , яким керував відповідач, був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4804769.

Цивільно-правова відповідальності власника транспортного засобу марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_2 , яким відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ПАТ «А-Банк», станом на 10.01.2017 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Інгострах» за договором добровільного страхування наземного транспорту №АВН0СРS -15622 LQ, відповідно до якого відшкодувало завдану шкоду потерпілому. 11.01.2018 ПрАТ «Страхова компанія «Інгострах» звернулось до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» з претензією щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу на суму 19 027,86 грн.

На підставі поданої претензії та звіту від 31.01.2017 ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» складено страховий акт №64145/1 про виплату ПрАТ «Страхова компанія «Інгострах» страхового відшкодування в сумі 19 027,86 грн., яке перераховане 06.02.2018 згідно з платіжним дорученням №17553.

Таким чином, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо відшкодування винною особою, яка вчинила ДТП та залишила місце пригоди, шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Враховуючи те, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.01.2017 з вини відповідача, який залишив місце пригоди, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 19 027, 86 грн. страховику потерпілого, а тому така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 921 грн.

Керуючись статями 12, 81, 89, 142, 247, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Білоруська, 3) страхове відшкодування в розмірі 19 027 грн. 86 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1921 грн., а всього 20 948 (двадцять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 86 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.