ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» червня 2019 року

м. Харків

справа № 638/13255/17-ц

провадження № 22з/818/275/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Колтунової А.І., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт», Буйницька Г .І.

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Пилипчук Н.П., Кругової С.С., Маміної О.В. за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2018 року в складі судді Шишкіна О.В.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено; до вирішення справи по суті накладено заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 177 кв.м., житловою площею 90 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , та на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

На вказану ухвалу судуОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

21 червня 2019 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Пилипчук Н.П., Кругової С.С., Маміної О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 червня 2019 року заявлений ОСОБА_1 відвід складу суду визнано необґрунтованим, справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заяви про відвід; на час вирішення питання про відвід провадження у справі зупинено.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2019 року заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) - Бурлака І.В., суддів колегії - Колтунової А.І., Яцини В.Б.

Проте, 24 червня 2019 року суддя Бурлака І.В. заявила самовідвід, який підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про відвід колегіїсуддів Пилипчук Н.П., Кругової С.С., Маміної О.В. та ухвали Харківського апеляційного суду від 21 червня 2019 року, якою заявлений ОСОБА_1 відвід складу суду визнано необґрунтованим, заявник також висловив свою недовіру судді Бурлака І.В., яка полягає, на його думку, у її упередженості та необ`єктивності під час розгляду інших справ, в яких він був учасником.

Крім того, на розгляді Вищої ради правосуддя знаходяться дисциплінарні скарги ОСОБА_1 . щодо дій судді Бурлака І.В. під час розгляду інших справ, в яких він був учасником.

Виходячи з викладеного, з метою усунення будь-яких легітимних сумнівів щодо неупередженості судді Бурлака І.В. під час розгляду заяви про відвід колегії суддів Пилипчук Н.П., Кругової С.С., Маміної О.В. судова колегія вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід судді Бурлака І.В.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід судді Харківського апеляційного суду Бурлака І.В. - задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Пилипчук Н.П., Кругової С.С., Маміної О.В. передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.І. Колтунова

В.Б. Яцина