Справа № 591/7227/18
Провадження № 2/591/1043/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-ї особи: Служби у справах дітей Сумської міської ради

про визнання особи такою, що втратила право користування житлом -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і свої вимоги мотивує тим, що він є співвласником та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . На даний час у вказаний квартирі зареєстрована також його малолітня донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак фактично остання приживає зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 з 2014 року. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05.01.2015 року ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . В добровільному порядку мати ОСОБА_2 не бажає зняти доньку з реєстрації за вказаною адресою. Таким чином, малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 2014 року та чинить перешкоди у користуванні йому його власністю. А тому, просить суд визнати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що витратила право користування житлом, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просить суд його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2008 року народження, в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила суду, що в період шлюбу, після народження доньки, позивач зареєстрував її та їх дитину у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , після розлучення вона з дитиною була вимушена залишити вищевказану квартиру. На даний час вона, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , власником квартири є ОСОБА_5 , яка є матір`ю її цивільного чоловіка ОСОБА_6 . Також зазначає, що вона не має у власності житла, в якому могла б зареєструвати малолітню доньку, іншого житла у малолітньої дитини не має.

Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Також надав до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Ухвалою від 12.12.2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду на 24.01.2019 року, справа слуханням відкладалася з різних причин (за клопотанням позивача, клопотанням відповідача, залученням третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради).

Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом при розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.12, 13). Іншою частиною квартири володіє ОСОБА_7 -мати позивача.

У вказаній квартирі з 2008 року по теперішній час зареєстрована малолітня донька позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою від 18.12.2018 року наданою управлінням «ЦНАП у м. Суми» Сумської міської ради (а.с.36).

Відповідачка ОСОБА_2 є колишньою дружиною позивача. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.03.2014 року по справі №591/401/14-ц між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, а також стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10).

Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що у них з відповідачем склалися неприязні стосунки, а тому після розлучення вона була вимушена забрати дитину та виїхати з вищевказаної квартири.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 січня 2015 року по справі №591/8339/14 визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

На даний час ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею проживає і її малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с.51), яка є матір`ю її цивільного чоловіка ОСОБА_6 .

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Разом з тим вирішуючи питання про визнання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на ч. 3 ст. 29 ЦК України відповідно до якої місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, оскільки ст. 29 ЦК України не пов`язує місце проживання особи з її реєстрацією.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в якій зареєстровано проживання його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та проживала у спірній квартирі з народження до 2014 року. Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 21.03.2014 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю в іншому житлі.

Таким чином, малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає у вказаній квартирі з поважних причин, якими є розірвання шлюбу між її батьками та неприязнені стосунки які склалися в подальшому між ними.

Зважаючи на вік дитини, можна зробити висновок про неможливість нею самостійно обирати місце проживання, тому факт їх не проживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення дитини права користування належним її батьку житлом.

Також позивачем не надано доказів того, що відповідачка має на праві власності інше житло, в якому вона зможе зареєструвати дитину, також не надано доказів того, що сама малолітня забезпечена житлом.

Відповідно до висновку наданого Службою у справах дітей Сумської міської ради від 17.10.2019 року, служба вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання малолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , не підлягає задоволенню. Зазначають, що у разі визнання малолітньої такою, що втратила право користування вказаною квартирою, це позбавить дитину гарантованого права на житло (а.с.70-71).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку залишити за малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , не порушуючи її право на житло.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 29, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-ї особи: Служби у справах дітей Сумської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 жовтня 2019 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО