ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/7835/18

Провадження № 22-ц/818/2625/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

особа, яка подає скаргу : ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області

стягувач: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року у складі судді Семіряд І.В.

у цивільній справі №638/7835/18за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

встановив:

04.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі по тексту Шевченківського ВДВС м.Харкова), в якій просила: визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Харкова щодо не надіслання вчасно копії постанови про відкриття виконавчого провадження; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 32472564; на час розгляду скарги, винести ухвалу, якою зупинити стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» суми боргу в розмірі 665562,92 грн. за ВП № 32472564.

Скарга обґрунтована тим, що протягом березня-травня 2018 року з її пенсії відраховували 20 %. Як їй стало відомо з відповіді Шевченківського ВДВС м.Харкова від 25.05.2018 року, що зазначені стягнення провадяться на підставі виконавчого провадження ВП № 32472564 про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» суми заборгованості, яке перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Харкова.

Зазначає, що по вказаному провадженні 05.02.2018 державним виконавцем винесено постанову про виконавче провадження, однак їй вона не була надіслана, що призвело до порушення її прав, а саме вчасне оскарження постанови про відкриття провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.12.2018 року скасувати і постановити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_6 вказує, що суд постановив це рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з`ясувавши всі обставини, що мають значення для справи, на які вона посилалася в своїй скарзі, не витребувавши виконавче провадження та не вирішивши її клопотання про зупинення стягнення на час розгляду справи за скаргою на її державного виконавця, хоча зобов`язаний був ці дії вчинити згідно п. 4 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Шевченківський ВДВС м.Харкова, отримавши 28.05.2019 року, а стягувач ПАТ «ОТП Банк» отримавши 30.05.2019 року копію апеляційної скарги і копію ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження, знехтували приписами ст.ст.12, 43, 360 ЦПК України та ухвали апеляційного суду, письмові відзиви на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання апеляційного суду за викликом не з`явилися, причину байдужого відношення до скарги ОСОБА_5 не повідомили.

Зважуючи на викладене, а також на положення ст.ст.371,372 ЦПК України та предмет розгляду, колегія суддів розглядає справу за відсутністю вказаних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Суд першої інстанції розглянув справу без сторін виконавчого провадження, без участі суб`єкта оскарження,

Постановляючи 12.12.2018 року ухвалу про залишення без задоволення скарги ОСОБА_5 , суд першої інстанції у якості підстави такого висновку посилався на те, що заявником не надано жодного доказу на підтвердження зазначених нею обставин щодо незаконності діянь державного виконавця та не доведено, що постанова державного виконавця є незаконною.

Однак з таким вирішенням скарги на дії державного виконавця колегія суддів погодитися не може у зв`язку з порушенням судом першої інстанції встановленого процесуальним законом порядку вирішення справ даної категорії, а також у зв`язку з допущеним судом неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення судом 12 грудня 2018 року помилкової ухвали.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції).

З матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» звернуся до суду з позовом до ОСОБА_7 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у сумі 1536 065 грн. за кредитним договором №CNL/148/2005 про надання кредиту у сумі 63000 доларів США, посилаючись на невиконання позичальником ОСОБА_7 і поручителем ОСОБА_8 зобов`язань з повернення кредитних коштів.

Справа тривалий час знаходилася в провадженні суду, засідання неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою відповідачів і повернення направленої у передбаченому законом порядку на їх адресу рекомендованих листів із судовими повістками та копіями позовної заяви у зв`язку з їх неотриманням відповідачами.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2011 року позов задоволено. (т.1 а.с.102-106)

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 квітня 2014 року задоволено заяву ПАТ «ОТП Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (т.1 а.с.158-159).

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 червня 2014 року заява ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення (т.1 а.с.219-220).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року апеляційна скарга представника ОСОБА_7 ОСОБА_9 залишена без задоволення, а заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2011 року залишене без змін.

Отже, про судові рішення у даній справі та набрання ними законної сили боржнику ОСОБА_7 достеменно відомого з 2014 року.

Судові рішення, згідно статті 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Розділом V11 ЦПК України передбачено здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

ОСОБА_10 зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського (попередня назва Дзержинського) ВДВС м.Харкова Березньова А.С. про неправомірність його дій щодо не надсилання їй вчасно копії постанови про відкриття виконавчого провадження, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №32472564 звернулася до суду 04.06.2018 року.

При цьому вона не зазначила яку саме постанову державного виконавця, тобто якого числа вона прийнята суб`єктом оскарження, не вказано дату та обставини, за яких вона довідалася про цю постанову, коли та за яких обставин вона ознайомилася з її змістом, в чому саме полягає незаконність державного виконавця при прийнятті цієї постанови, в чому полягає протиправна бездіяльність державного виконавця, а головне жодним чином не обмовилася щодо дотримання встановленого законом строку для звернення зі скаргою і обґрунтування поважності причин його пропуску.

Суд першої інстанції не звернув увагу на невідповідність змісту скарги ОСОБА_11 вимогам закону, не вжив заходи з метою усунення заявником допущених недоліків, не вжив заходи по витребуванню матеріалів виконавчого провадження для огляду та перевірки доводів скарги, а при розгляді та постановленні ухвали 12 грудня 2018 року обмежився наявність поштових повідомлень про вручення судових повісток учасникам та заявою представника ПАТ «ОТП Банк» Збицької Е.П. про розгляд справи без її участі, як начебто, інтересів стягувача ця справа взагалі не стосується.

Судове рішення про залишення скарги без задоволення обґрунтоване посиланням на недоведеність заявником обставин, на які вона посилається як на підставу задоволення скарги.

Погоджуючись з висновком суду в частині недобросовісного здійснення процесуальних прав та обов`язків заявником ОСОБА_12 , яка шляхом звернення до суду із такою скаргою та неявкою за викликом досягла мети - відтермінування примусового виконання рішення суду, а також констатуючи, що суб`єкт оскарження та стягувач у даній справі проявили недбалість та несумлінність при здійсненні своїх представницьких повноважень, колегія суддів не може погодитися з головним висновком суду у зв`язку з незабезпеченням судом першої інстанції передбачених статтею 2 ЦПК України завдань та основних засад цивільного судочинства.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За загальним правилом, встановленим статтею 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, перш ніж вирішувати скаргу по суті заявлених учасником виконавчого провадження вимог про захист порушеного права, суд зобов`язаний перевірити, чи дотримано заявником встановлений статтею 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою, а якщо не дотримано, то чи підтверджуються його доводи в заяві про поновлення пропущеного строку поважність причин такого пропуску.

Однією із основних засада цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, відповідно до змісту якого саме особа, яка звертається зі скаргою до суду, повинна довести факт дотримання нею вимог закону щодо оскарження нею дій державного (приватного) виконавця в межах встановленого законом строку, а у разі оскарження поза межами передбаченого законом строку довести наявність поважних причин, які перешкодили їй вчинити цю процесуальну дію в передбачений законом строк.

Без з`ясування цих обставин шляхом перевірки доводів учасників справи, дослідження матеріалів цивільної справи, виконавчого провадження, та без вирішення питання, передбаченого ст.ст.126, 127, 449 ЦПК України, які мають бути вирішені судом першої інстанції, не можуть бути забезпечені завдання та засади цивільного судочинства, передбачені ст.ст. 2, 3, 10, 11, 12, 13 ЦПК України.

Апеляційний суд переглядає лише ухвалені судом першої інстанції судові рішення, однак питання щодо строків звернення до суду боржника ОСОБА_11 зі скаргою на дії та рішення державного виконавця судом першої інстанції взагалі не вирішувалося, доводи заявника по суті скарги також не перевірялися.

Загальні вимоги щодо засад змагальності у цивільному судочинстві зберігають на всіх стадіях і для всіх категорій справ, однак мають і певні виключення, що передбачено частиною 2 статі 12 ЦПК України. Зокрема, сама назва розділу V11 ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» - передбачає більш активну роль суду у з`ясуванні обставини справи.

Особа, яка звертається зі скаргою на дії, бездіяльність та на рішення державного (приватного) виконавця, з огляду на вимоги ст.ст.12, 126, 127, 449 ЦПК України, повинна довести дотримання нею вимог закону щодо подання скарги в 10-денний строк, а у разі пропуску цього строку, доводи поважність причин пропуску, доводи порушення її прав доступними їй засобами доказування, а суб`єкт оскарження, з огляду на вимоги ст.19 Конституції України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.12 ЦПК України зобов`язаний доводи правомірність своїх діянь у виконавчому провадженні шляхом надання до суду заперечень на скаргу з копіями матеріалів виконавчого провадження на підтвердження своїх доводів.

В даному випадку саме в матеріалах виконавчого провадження та в матеріалах діловодства Шевченківського ВДВС м.Харкова мають знаходитися письмові докази щодо дотримання державним виконавцем вимог закону, якими регулюється питання відкриття виконавчого провадження, прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, направлення копій постанови учасникам виконавчого провадження.

Суд зробив помилковий висновок в ухвалі, обґрунтовуючи висновок про відмову у задоволенні скарги посланням на ненадання ОСОБА_12 доказів не направлення їй у передбачений законом строк і порядку копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки ці докази, як вже зазначено, мають знаходитися саме у виконавця чи ВДВС.

Крім того, суд розглянув справу за скаргою, в якій заінтересованою особою стягувачем зазначено ПАТ «ОТП Банк», тоді як ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.04.2014 року, за заявою ПАТ «ОТП Банк» стягувача у виконавчому провадженні замінено на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ця обставина була відома скаржнику з огляду на доводи її заяви про перегляд заочного рішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягають задоволенню частково, а ухвала суду від 12 грудня 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду і вирішення зазначених вище питань у відповідності із законом.

Апеляційний суд позбавлений можливості вирішити скаргу по суті, оскільки судом першої інстанції взагалі не вирішені питання, передбачені ст.449 ЦПК України, не з`ясовувалися у передбаченому законом порядку обставини, що мають значення для справи. Не можна давати оцінку тому, чого немає.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.1,4 ст.379, ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 червня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина