Справа №442/2495/19
Провадження №2/442/928/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

11.04.2019 року, позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які встановлено рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.12.2016 року.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/3770/16-ц від 01.12.2016 року вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на те, що присуджених аліментів не достатньо для належного утримання дочки ОСОБА_4 , вона змушена звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів.

На даний час дочка ОСОБА_5 навчається в Державному вищому навчальному закладі «Дрогобицький механіко-технологічний коледж», що підтверджується довідкою № 237 від 28.03.2019 року.

У зв`язку із досягненням дочкою ОСОБА_6 повноліття, стягнення аліментів з відповідача припинилося. На даний час їй важко одній утримувати дочку (студента), а тому вона змушена звернутися з даним позовом в суд

11.04.2019 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 24.04.2019 року

25.04.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

31.05.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.06.2019.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 Й. подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час проведення судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Своїм правом надати відзив на позов та інші заяви по суті не скористався.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Беручи до уваги клопотання представника позивача, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/3770/16-ц від 01.12.2016 року вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідн. код НОМЕР_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема суд враховує ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд вважає за доцільне роз`яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов`язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітніми дітьми (сином та дочкою), перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_10 , а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2016 роком (коли було ухвалено рішення про призначення аліментів) неодноразово змінювалася, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати дочку. Позивач несе інші витрати пов`язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дочки, а тому з врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів слід збільшити.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття.

З довідки № 237 від 28.03.2019 року виданої Державним вищим навчальним закладом «Дрогобицький механіко-технологічний коледж», вбачається, що ОСОБА_5 навчається на 3-му курсі денного відділення за спеціальністю 022 «Дизайн» у ДВНЗ «Дрогобицький механіко-технологічний коледж» 1 рівня акредитації. Термін навчання до 30.06.2020 року.

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» урегулював, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Батьки повинні робити все можливе для утримання своїх дітей, оскільки повнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати.

Статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 даного Кодексу.

Суд переконаний, що позивач потребує допомоги по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, однак враховуючи ту обставину, що позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст..ст.181-183, ч.1 ст.192, 196, 198, 199, 200 СК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року по цивільній справі № 442/3770/16-ц, та стягувати аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно, до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Аліменти слід стягувати з моменту набрання чинності даним рішенням.

Виконавчий лист № 442/3770/16-ц виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області на підставі рішення суду від 01.12.2016 року, після його виконання повернути в суд.

Стягнути з ОСОБА_2 , 768 (сімсот шістдесять вісім) гривень 40 коп. - судових витрат в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.В. Крамар