Справа№340/230/19
Провадження № 2-о/340/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Кіндратяк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту про те, що він постійно проживав на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

В обгрунтування заяви зазначив, що він з моменту народження - 04 вересня 1979 року та до теперішнього часу постійно проживав на території України, а саме: в АДРЕСА_1 , та взагалі нікуди не виїжджав за межі України та не змінював адреси свого місця проживання. По досягненню 16 річного віку він не отримував паспорт, у зв`язку з тим, що не звертав уваги на необхідність його отримання. . На теперішній час він вимушений отримати паспорт, тому що йому потрібно офіційно працевлаштуватись в Україні та в подальшому виїжджати за межі України та для отримання інших послуг, де потребують підтвердження особи. Однак, коли він звернувся до Верховинського РС УДМС України в Івано-Франківській області з приводу отримання паспорта громадянина України, у його видачі йому було відмовлено з мотивів того, що у нього відсутні документи про його реєстрацію на території України станом на 24 серпня 1991 року. Встановити даний факт в позасудовий спосіб він не має можливості, такий необхідний йому для оформлення паспорта громадянина України, а тому просить заяву задовольнити.

Ухвалою від 23.05.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав з аналогічних підстав.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області в судовому засіданні зазначила, що дійсно заявнику було відмовлено у видачі паспорта громадянина України у зв`язку з відсутністю інфрмації щодо реєстрації місця його проживання, що, в свою чергу призвело до неможливості доведення факту належності до громадянства України. В той же час за умови доведення заявником факту проживання на території України станом на 24.08.1991, не заперечує щодо задоволення заяви.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 315 ЦПК України, перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджується факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону чітко визначає поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах».

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Красноїлля, Верховинського району, Івано-Франківської області, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Красноїлівською сільською радою Верховинського району, Івано-Франківської області, в якому зазначено його батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх національність - українці (а.с. 5).

Згідно довідки, виданої виконкомом Красноїльської сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської області від 06.05.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дня народження і по сьогоднішній день проживає в АДРЕСА_2 Красноїлля АДРЕСА_1 області (а.с.6).

Згідно довідки Красноїльської ЗОШ І-ІІІ ступенів Верховинської районної ради № 64 від 07.05.2019 з 1986 року по 1996 рік навчався у Красноїльській ЗОШ І-ІІІ та 20.06.1996 отримав атестат про повнузагальну середню освіту (а.с.10).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив факт постійного проживання ОСОБА_5 на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і по теперішній час, оскільки є чоловіком його сестри. Зазначив, що у 1989 році одружився з його сестрою та до 1990 року вони проживали в одному житловому будинку. На даний час він побудував окремий будинок та проживає по сусідству.

За наведених обставин суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_1 , як громадянина СРСР на території України станом на 24 серпня 1991 року. А оскільки встановлення даного факту заявнику необхідне для отримання ним паспорта громадянина України, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 294, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав на території України у с Красноїлля АДРЕСА_3 Верховинського району АДРЕСА_3 Івано-Франківської області, станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, юридична адреса: смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, вул. Незалежності, 4.

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2019 року.

Суддя: Бучинський А.Б.