Справа № 559/423/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право на житло на Ѕ частини квартири від 24 грудня 1998 року та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину квартири від 14 березня 2016 року. Згідно записів у будинковій книзі відповідачка зареєстрована у вказаній квартирі з 15 грудня 2015 року. До 15 березня 2017 року він з відповідачкою перебували у шлюбі. Після розірвання шлюбу відповідачка у вищевказаному будинку не проживає. З 2016 року вона проживає у Польщі. Як значиться в актах про не проживання від 07.02.2018 та від 12.05.2018 відповідачка за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована, але не проживає. Відсутність відповідачки за місцем проживання не пов`язана з поважними причинами. Всі обов`язки з утримання квартири позивач виконує самостійно як власник житла. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Позивач, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка відзив на позову заяву не подала, заяв та клопотань від неї не надходило, ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, направлено відповідачці за зазначеною у позовній заяві адресою, проте до суду повернувся конверт із зазначенням листоноші «за закінченням встановленого строку зберігання»

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником квартири на праві спільної сумісної власності, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 грудня 1998 року (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 є власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , серія НАІ № 244807 (а.с. 5).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 15 березня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 6)

Як зазначено в актах про не проживання від 07.02.2018 року та 12.03.2018 року ОСОБА_2 з грудня 2016 року не проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7,8)

Згідно зазначення у будинковій книзі, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

У статті 317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України.

Суд враховує, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідачка ОСОБА_2 не являється членом його сім`ї, не проживає у житловому будинку з 2016 року, а тому має бути визнана такою, що втратила право на користування житлом позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 383, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: