Справа № 171/1259/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 жовтня 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий суддя Чумак Т.А. за участю секретаря Жандарук В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Галайдюка Ф.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні шляхом отримання від іншого співвласника грошової компенсації вартості його частки,
26.06.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації.
09.08.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду на 27.09.2018 року.
27.09.2018 року у справі оголошено перерву до 25.10.2018 року за клопотанням представника позивача для ознайомлення з відзивом на позовну заяву.
25.10.2019 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні шляхом отримання від іншого співвласника грошової компенсації вартості його частки, який ухвалою суду від 25.10.2018 року прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 Судом також прийнято рішення перейти до розгляду вказаної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
08.11.2018 року судом проведено підготовче судове засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В зв`язку з призначенням у справі судової експертизи провадження було зупинено на час проведення експертизи.
08.01.2019 року провадження у справі відновлено в зв`язку з отриманням висновку експерта.
01.02.2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про залишення її позову без розгляду.
Ухвалою суду від 15.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації, залишено без розгляду. Вказана ухвала учасниками справи не оскаржувалася та набрала законної сили.
Ухвалою суду від 04.03.2019 року грошові кошти, внесені позивачем ОСОБА_2 на депозитний рахунок, повернуто позивачу.
23.05.2019 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду уточнений позов до ОСОБА_2 .
Адвокатом Кононенко О.В. подано заперечення на вказаний позов, але повноваження адвоката Кононенко О.В. належним чином не підтверджені, тому суд не приймає їх до уваги.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
За правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що квартира, що розташована в АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 - ѕ часток та ОСОБА_1 - ј частка, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Романченко Ю.В., та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Як встановлено в судовому засіданні, сторони тривалий час проживали разом без реєстрації шлюбу, вказані відносини припинені в кінці 2017 року.
Після припинення сімейних стосунків спірна квартира залишилася і до теперішнього часу знаходиться в одноособовому користуванні відповідача. Урегулювати питання щодо здійснення сторонами права спільної часткової власності не вдається, оскільки відповідач ухиляється від спілкування з позивачем з цього приводу.
Згідно висновку експерта № 40/19 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.06.2019 року виділення в квартирі АДРЕСА_2 в натурі ј частки з дотриманням будівельних норм є технічно неможливим, оскільки квартира знаходиться на 3-му поверсі чотириповерхового будинку та має конструктивні та планувальні обмеження, обмежену загальну і житлову площу.
Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У відповідності до ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п.6 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, необхідно встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок частки у спільному майні та чи не становитиме це для них надмірний тягар.
Як вбачається із матеріалів справи, спірна квартира є неподільною річчю, якою користується відповідач по справі, матеріальна компенсація від іншого співвласника - відповідача за володіння та користування частиною спільного майна на користь позивача не сплачується.
Враховуючи зазначене, виходячи з того, що судом беззаперечно встановлено, що відповідач користується спірною квартирою, яку не можливо поділити в натурі, відповідач будь-які пропозиції щодо іншого варіанту вирішення спору не запропонувала, суд доходить висновку, що іншого способу захистити порушене право позивача, за таких обставин, не вбачається.
Оскільки відповідач відзив на позов не надала, а також не надала докази щодо її неспроможності виплатити позивачу компенсацію в рахунок частки у спільному майні, суд доходить висновку, що вказана обставина не найшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме - судовий збір в сумі 1409,6 грн. (а.с.60), витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. (а.с.65), витрати на виготовлення копії технічного паспорту на квартиру в сумі 870 грн. (а.с.67), витрати на проведення експертиз в сумі 2900 грн. (а.с.135,191).
Керуючись ст.ст.10-13,81,259,263,265,268 ЦПК України, суд
Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/4 частку у трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 та визнати право власності на 1/4 частку вказаної квартири за ОСОБА_2 .
Повний текст рішення буде виготовлено 21.10.2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя:Т. А. Чумак