Справа №: 671/1864/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ніколової С.В.

при секретарі Хрупайло Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиську справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_3 В обґрунтування позову вказував, що 25 листопада 2008 року ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , площею 2,7828 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_2 ). Даний Державний акт ОСОБА_3 отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 08 листопада 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4564, на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому в 2016 році рішенням Волочиського районного суду за відповідачкою ОСОБА_3 як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 було визнано право власності на спадковий житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Вказане рішення суду скасовано апеляційною інстанцією і ухвалено нове рішення про відмову в позові ОСОБА_3 В подальшому, ці рішення залишено без змін судом касаційної інстанції. Скасовуючи дане рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що він, позивач ОСОБА_1 , на час смерті своєї баби ОСОБА_4 постійно проживав разом з нею однією сім`єю, а тому успадкував усе належне їй майно згідно із заповітом.

Також, в позові позивач посилається на те, що рішенням Волочиського районного суду від 28 липня 2017 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, встановлено факт його проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4 та визнано за ним, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 Зазначає, що відповідачка ОСОБА_3 не мала права спадкувати за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки він, позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину. А тому, просив визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину від 08 листопада 2007 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-4564, видане на ім`я ОСОБА_3 на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 2,78 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданий 25 жовтня 2008 року на ім`я ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2 ). Також просив визнати за ним як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , а саме на земельну ділянку, розташовану на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміром 2,78 га та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_2 ), що належала спадкодавцеві - його бабі ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_2 позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, просить суд врахувати те, що 18 лютого 2019 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, залишено без змін рішення Волочиського районного суду від 28.07.2017 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15.11.2017 року у справі № 671/413/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У частині першій статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або осопрювання.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

До переліку осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині належать, зокрема повнолітні непрацездатні діти спадкодавця (частина перша статті 1241 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внуком, а ОСОБА_3 - дочкою ОСОБА_4 .

25 серпня 2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області Кошонько М.С., яким усе майно заповіла своєму внуку, ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, внаслідок чого відкрилася спадщина на спадкове майно. У шестимісячний строк ОСОБА_3 як спадкоємець за законом подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У цей же строк ОСОБА_1 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звернувся. 06 листопада 2007 року він подав нотаріусу заяву, у якій відмовився від спадщини по заповіту після смерті ОСОБА_4

08 листопада 2007 року державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-4564, на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 2,78 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала спадкодацеві ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 .

Постановою нотаріуса від 5 квітня 2017 року № 420/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі і матеріалами спадкової справи № 540/2007, заведеної 23 липня 2007 року Волочиською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 (а.с. 46-63).

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2017 року у цивільній справі № 671/413/17, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем до моменту його смерті понад один рік та визнання права власності на спадкове майно задоволено тавстановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з 1998 року до смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цим же рішенням встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, оскільки спільно проживав із спадкодавцем, та в изнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4

Даним рішенням також було встановлено, що ОСОБА_1 заяву про відмову від прийняття спадщини подав після спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, а тому така не може свідчити про його відмову від прийняття спадщини з цієї підстави.

Наведене підтверджується ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 15 листопада 2017 року, яким рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2017 року залишено без змін та, відповідно, набрало законної сили 15 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року зазначені судові рішення у даній справі залишено без змін.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, що встановлені рішенням Волочиського районного суду від 28 липня 2017 року стосовно прийняття ОСОБА_1 як єдиним спадкоємцем за заповітом спадщини після смерті ОСОБА_4 , не підлягають доказуванню у даній цивільній справі, а тому приймаються до уваги судом при вирішенні даної цивільної справи.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що, відповідно до наведеної вище ст. 1241 ЦК України, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дочка померлої, була непрацездатною та мала право на обов`язкову частку у спадщині. Не містять таких доказів і матеріали спадкової справи № 540/2007, заведеної 23 липня 2007 року Волочиською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 Отже, судом встановлено, що відповідачка за наявності заповіту на користь ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оформила спадкові права після смерті ОСОБА_4 в порушення наведених вище норм чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" підставами для визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Таким чином, судом встановлено, що державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом від 08 листопада 2007 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-4564, було видане ОСОБА_3 як особі, яка не мала права на спадкування, тобто, в порушення прав позивача, а тому суд вважає, що дане свідоцтво підлягає визнанню недійсним.

Оскільки, на підставі неправомірно виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 листопада 2007 року відповідачка ОСОБА_3 25 жовтня 2008 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , останній також необхідно визнати недійсним.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміром 2,78 га та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог і в частині про визнанняза позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 82, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 08 листопада 2007 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-4564, на ім`я ОСОБА_3 на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 2,78 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала спадкодацеві ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 .

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданий 25 жовтня 2008 року на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,7828 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - право на земельну ділянку, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміром 2,78 га та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2665 грн. 70 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи: Відомості про сторін: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , рнокпп НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 31.05.2019 року.

Суддя: