Справа № 201/4368/19
Провадження № 2/201/2210/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про визнання права на отримання коштів в готівковій формі з карткового рахунку з використанням платіжної картки та платіжного терміналу каси банку за умови пред`явлення документу при залишенні такого документа під контролем в руках, зобов`язання відшкодувати пеню, доходи від одержаного майна, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

12.04.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПАТ «Державний Ощадний банк України» (далі ПАТ «Ощадбанк») про визнання права на отримання коштів в готівковій формі з карткового рахунку з використанням платіжної картки та платіжного терміналу каси банку за умови пред`явлення документу при залишенні такого документа під контролем в руках, зобов`язання відшкодувати пеню, доходи від одержаного майна, відшкодування моральної шкоди (а.с. № 2-8).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 17.04.2019р. позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до положень ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за заявою позивача витребувано у ПАТ «Ощадбанк» копії скарг позивача, інструкції, заяв про видачу готівки (а.с. № 16).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.05.2019р. позивачеві відмовлено у задоволенні клопотання про виправлення помилки в ухвалі про відкриття провадження в частині визначення справи малозначною (а.с. № 20).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.05.2019р. відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. № 26).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.05.2019р. відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задоволена заява про продовження строку для подачі відзиву на п`ять днів з моменту отримання ухвали (а.с. № 32).

За вищезазначеного, не підлягало задоволенню й клопотання позивача від 11.06.2019р. про розгляд справи в закритому судовому засіданні (а.с. № 102).

При розгляді справи не знайдено законних підстав для задоволення клопотання позивача від 11.06.2019р. про витребування належним чином засвідченої копії договору комплексного банківського обслуговування, надрукованої розміром шрифту відповідно до вимог ДСТУ 4163-2003, копіювання його з оригіналу і долучення до матеріалів справи, застосування процесуального примусу до відповідача за наслідками невиконання у повному обсязі ухвали судді Ткаченко Н.В. від 17.04.2019р. про відкриття провадження (а.с. № 102).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.12.2015р. ним було укладено з ПАТ «Ощадбанк» договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджений постановою правління AT «Ощадбанк» № 694 від 05.08.2015р., та про відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання до договору № 1044129 у Дніпропетровській філії AT «Ощадбанк». На його ім`я банком у 2015р. був відкритий поточний рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» (у т.ч. «Арсенал»), операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Банк також відкрив йому картковий рахунок в національній валюті, видав платіжну картку та ПІН у конверті.

Пунктом 6 розділу XX «Умови договору банківського рахунку» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено зняття готівкових коштів з карткового рахунку в касах AT «Ощадбанк» з використанням платіжної картки і платіжного терміналу банку.

До грудня 2017р. банк виконував зобов`язання, позивач щомісяця отримував готівкові кошти зі свого карткового рахунку з використанням платіжної картки і платіжного терміналу у касі філії банку шляхом пред`явлення касиру паспорту, залишаючи його при цьому під своїм повним контролем і в своїх руках.

08.12.2017р. він у черговий раз звернувся до касира каси №2 ОСОБА_2 з проханням видати кошти з карткового рахунку, для чого пред`явив як за звичай паспорт. Але касир вимагала передати паспорт їй в руки, інакше кошти не будуть видні. Позивач, не маючи коштів, опинився у безвихідному положення, тому був примушений віддати паспорт касиру ОСОБА_2 , втративши над ним контроль. Паспорт опинився в руках касира, за пуленепробивним склом. Таким чином касир ОСОБА_2 самоправно і незаконно вилучила у нього паспорт під приводом ідентифікації його особи.

11.12.2017р. він подав скаргу до AT «Ощадбанк» з вимогою забезпечити у подальшому його ідентифікацію без порушення приписів ст. 201 КУпАП, обмежившись вимогою пред`явлення паспорту при залишенні його під контролем в особистих руках, на яку отримав відповідь від 26.12.2017р. заступника начальника управління з роздрібного бізнесу Рекова В ОСОБА_3 про те, що Інструкцією з організації касової роботи та здійснення касових операцій в установах AT «Ощадбанк», затвердженою постановою правління AT «Ощадбанк» №693 від 13.12.2012р. передбачено пред`явлення паспорта.

03.01.2018р. подав ще одну скаргу з вимогою притягти до відповідальності касира ОСОБА_2 , на яку отримав відповідь начальника управління Губанова С.М. від 19.01.2018р. з роз`ясненнями і посиланнями на Інструкцію № 693 і постанову Правління НБУ № 174 від 01.06.2011р. про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні.

12.02.2018р. звернувся з заявою про надання копію Інструкції № 693, на яку отримав відповідь від 22.02.2018р. з пропозицією ознайомитися зі статутом банку.

10.01.2018р., 02.04.2018р. та 11.05.2018р. звертався до касирів філії банку з проханням видати готівку з карткового рахунку з використанням платіжної картки та платіжного терміналу каси, для чого я пред`явив паспорт, але касири також відмовили у видачі готівки без передачі в їх руки під повний контроль паспорт громадянина України.

Позивач у позові посилався на ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», яка передбачає, що електронний платіжний засіб, за допомогою якого можна ініціювати переказ з рахунка користувача, має дозволяти ідентифікувати користувача, а не його паспорт. Він пред`являв касиру електронний платіжний засіб, який дозволяє в достатній мірі ідентифікувати його як його користувача через платіжний термінал AT «Ощадбанк». Тому вимога надати паспорт для перевірки та підтвердження його дійсності є самоправством посадових осіб AT «Ощадбанк».

Позивач подавав письмові скарги і звернення про видачу готівки з карткового рахунку від 11.01.2018р. в сумі 1 373,00 грн., від 12.04.2018р. в сумі 5 492,00 грн., від 11.05.2018р. в сумі 6 865,00 грн., від 11.06.2018р. в сумі 8 238,00 грн., від 23.07.2018р. в сумі 9 673,00 грн., від 22.08.2018р. в сумі 11 108,00 грн., від 09.10.2018р. в сумі 13 978,00 грн., від 19.11.2018р. в сумі 15 413,00 грн., від 12.03.2019р. в сумі 21 388,00 грн. 10.04.2019р. в сумі 22 885,00 грн.

Усі його заяви залишилися без задоволення, без належного реагування, кошти не були видані, а тому на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просить стягнути з банка пеню в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення, обраховану з суми невиданих котів у період з 11.01.2018р. до 10.04.2019р. в загальній сумі 3 492,39 грн., а також дохід, який банк міг одержати від майна позивача, починаючи з 01.01.2018р., виходячи з установленої AT «Ощадбанк» ставки кредитування юридичних осіб та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності в розмірі 24,5 % річних, в загальній сумі 2 971,28 грн. (а.с. № 6, 7).

Позивач вважає, що касирами філії банку пред`явлені до нього незаконні вимоги про надання паспорта, а банком порушено його право на отримання інформації, внаслідок неналежних, неправдивий відповідей на його скарги і заяви, які не відповідають суті скарг і заяв, що завдало йому моральної шкоди, яку він оцінює у 1 000 000 грн.

На підставі викладеного, посилаючись на норми ст.ст. 611, 1214 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», просив визнати за ним право на отримання коштів в готівковій формі з карткового рахунку з використанням платіжної картки та платіжного терміналу каси банку за умови пред`явлення документу при залишенні такого документа під контролем в руках, зобов`язати відшкодувати пеню в сумі 3 492,39 грн., доходи від одержаного майна в сумі 2 971,28 грн., відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн., відшкодувавши її грошима відповідно до норми ч. 3 ст. 23 ЦК України (заява від 18.06.2019р. а.с. № 107).

Відповідач позовні вимоги не визнав. 31.05.2019р. представник відповідача Тихонов В.В. (діє на підставі довіреності від 26.12.2018р. - а.с. № 31) надав відзив на позовну заяву, в якому не погодився з доводами позивача. Вказав, що дійсно, 24.12.2015р. між банком і ОСОБА_1 була підписана заява про приєднання № 1044129 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Шляхом підписання цієї заяви про приєднання ОСОБА_1 беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (п. 3.1 Заяви про приєднання).

Відповідно до п. 3.4.2 Заяви про приєднання банк надав позивачеві платіжну картку типу Mastercard Debit Standard.

У п. 5.1 заяви про приєднання сторони домовилися викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, рахунку в новій редакції, викладеній/закріпленій в цій Заяви про приєднання, Тарифах та договорі, та підтвердили досягнення згоди щодо істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних в т.ч. персональних, вказаних в цій Заяві про приєднання.

Договір, умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, умови користування кредитною лінією (кредитом), правила, інструкції та інше, які відносяться до договору укладеного банком з позивачем знаходяться у відкритому доступі на офіційній інтернетсторінці www.oschadbank.ua. за посиланням: https://www.oschadbank.ua/ua/private/paycards/dogovir-taryf-inshe.

У п. 5.5 Заяви про приєднання ОСОБА_1 підтвердив, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування карткою, Тарифами, які діють на дату підписання цієї Заяви про приєднання.

Пунктом 4.2. Порядку здійснення операцій з видачі готівки із застосуванням карток міжнародних платіжних систем установами ВАТ «Ощадбанк», затвердженим постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 14.12.2009р. № 490 (далі - Порядок № 490) при зверненні клієнта в установу банку для отримання готівки за карткою МПС відповідальний виконавець (контролер або контролер-касир) повинен обов`язково отримати від клієнта картку та документ, що посвідчує його особу. Одержані картка та документ, що посвідчує особу, повинні знаходитись у полі зору клієнта, але поза межами його досяжності до завершення операції. Касир ідентифікує картку, пред`явлену для одержання готівки згідно п.3.1.- 3.7. цього Порядку та на підставі торгового знака, розміщеного на лицьовому боці картки, впевнюється в тому, що пред`явлена картка входить до переліку платіжних карток, які обслуговуються банком та його установами.

Покусай ОСОБА_4 , порушуючи умови підписаного ним договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Заяви про приєднання, вимог Правил користування карткою протягом часу, а саме: 10.01.2019р., 12.04.2018р., 11.05.2018р., 23.07.2018р., 22.08.2018р., 09.10.2018р., 16.11.2018р., 12.03.2019р., 10.04.2019р. вимагав здійснити операції з видачі йому готівки із застосуванням карток міжнародних платіжних систем без проведення належної ідентифікації клієнта (відмовлявся надати документ, який засвідчує його особу відповідному працівнику банка).

При цьому, позивач з моменту отримання платіжної картки тарифного пакету «Арсенал» мав можливість сам безперешкодно розпоряджатися своїми грошовими коштами, як то безкоштовно отримувати пенсію в будь-якому банкоматі на території України, здійснювати розрахунки за покупки та послуги в торговельній мережі (супермаркетах, аптеках тощо) без комісії, користуватись безкоштовно сервісом Mobile-банкінг «Ощад 24/7», який дає змогу керувати власними рахунками, здійснювати платежі та перекази коштів за допомогою мобільного телефону, користуватись сервісом WEB-банкінг «Ощад 24/7», що дає змогу контролювати стан власних рахунків та здійснювати банківські операції без відвідування установи банку в режимі 24 години на добу, 7 днів на тиждень, з будь-якої точки світу, де є доступ до мережі Internet.

Зазначене підтверджується випискою по картковому рахунку позивача, з якого видно, що 24.12.2018р. о 10:25 год. ОСОБА_1 скористався своєю платіжною карткою при здійсненні операцій розрахунку в торгово-сервісній мережі магазинів «Варус» (м. Дніпро).

Представник відповідача у відзиві звертав увагу суду на те, що пунктом 5.1 Договору передбачено, що клієнт зобов`язаний надавати банку документи (або їх належним чином засвідчені копії, якщо надання таких копій допускається Банком), які необхідні банку для: 5.1.1. надання послуг та/або виконання банком обов`язків, пов`язаних з наданням послуг, 5.1.3. реалізації Банком своїх прав за договором та/або законодавством, 5.1.4. здійснення зв`язку з Клієнтом.

У відповідності до 5.6. договору, банк має право зупинити надання будь-яких послуг, якщо клієнт не надасть йому документи і відомості, що обґрунтовано вимагатимуться банком для цілей, зазначених в п. 5.1 цього розділу договору, якщо клієнт надасть банку неправдиві відомості.

Відповідно до п.п. 6.1 Розділу «XX. Умови договору банківського рахунку» Договору, при проведенні клієнтом/держателями операцій зняття готівкових коштів з карткового рахунку в касі установи банку та інших банків, обов`язковою умовою є пред`явлення ними паспорту або документу, що його замінює.

Згідно з п. 7 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014р. № 705, банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів та/або еквайринг на підставі внутрішньобанківських правил, розроблених відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку і правил платіжних систем. Внутрішньобанківські правила затверджує орган управління банку, уповноважений на це згідно зі статутом.

ПАТ «Ощадбанк» розроблені Правила здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам» в AT «Ощадбанк», затверджені постановою правління AT «Ощадбанк» від 05.08.2015р. № 694 із подальшими змінами та доповненнями, а також Порядок здійснення операцій з видачі готівки із застосуванням карток міжнародних платіжних систем установами ВАТ «Ощадбанк», затверджений постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 14.12.2009р. № 490.

Згідно з п. 4.1. Порядку № 490 установи банку мають право витребувати, а клієнт зобов`язаний надати документи, необхідні для ідентифікації його особи. У разі ненадання клієнтом необхідних документів банк відмовляє клієнту в обслуговуванні БПК.

Відповідно до п. 4.2. Порядку № 490 при зверненні клієнта в установу банку для отримання готівки за карткою МПС відповідальний виконавець (контролер або контролер-касир) виконує такі дії: 4.2.1. Отримує від клієнта картку та документ, що посвідчує його особу. Одержані картка та документ, що посвідчує особу, повинні знаходитись у полі зору клієнта, але поза межами його досяжності до завершення операції. 4.2.2. Ідентифікує картку, пред`явлену для одержання готівки згідно п. 3.1. - 3.7. цього Порядку та на підставі торгового знака, розміщеного на лицьовому боці картки, впевнюється в тому, що пред`явлена картка входить до переліку платіжних карток, які обслуговуються Банком та його установами.

За правилами п 4.3. Порядку № 490 відповідальний виконавець зобов`язаний обов`язково перевірити документи, що посвідчують особу клієнта, та звірити їх з реквізитами на картці. У відповідності до п. 4.4. Порядку № 490 документом, що посвідчує особу при здійсненні операції з отримання готівки за БПК МПС в установі Банку, є: для фізичних осіб - громадян України віком 16 років і старше - паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення особи громадянина України.

Таким чином, вважає, що банк правомірно витребував у позивача документ (паспорт), необхідні для ідентифікації його особи. При цьому банк жодним чином не спричинив майнових втрат позивачеві, не позбавляв його права володіти і користуватись карткою і грошовими коштами, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення пені і доходів є безпідставними, а тому його вимоги про відшкодування пені, доходів, які отримав банк, а також моральної шкоди вважає безпідставними.

Враховуючи наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач 11.06.2018р. надав відповідь на відзив (а.с. № 104-105), в якій вважав, що відповідач не визначився з правовою оцінкою обставин, невірно розумів самі обставини, помилково їх трактує, позивач дійсно хотів отримати готівкові кошти в касі. Не погодився з доводами представника відповідача по суті справи, з його розумінням суті скарг і заяв, наполягав на своїх ґрунтуваннях позову, просив не приймати до уваги відзив, вимоги задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позиції сторін, оцінивши зібрані докази по справі за принципами ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами законодавства, вважаю, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Як встановлено при розгляді справи і не заперечується сторонами, 24.12.2015р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського управління АТ «Ощадбанк» і ОСОБА_1 укладений договір шляхом підписання заяви про приєднання № 1044129 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. № 47 - 64).

Сторонами не оспорюється, що відповідно до п. 3.4.2 Заяви про приєднання банк видав позивачеві платіжну картку типу Mastercard Debit Standard, на його ім`я банком був відкритий поточний рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» (у т.ч. «Арсенал»), операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу.

Згідно з п. 3.1. Заяви про приєднання шляхом підписання цієї заяви про приєднання клієнт (позивач ОСОБА_1 ) беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

У пункті 5.1 заяви про приєднання сторони домовилися викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 1044129 від 24.12.2015р., рахунку № НОМЕР_1 в новій редакції, викладеній/закріпленій в цій Заяви про приєднання, Тарифах та договорі, та підтвердили досягнення згоди щодо істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних в т.ч. персональних, вказаних в цій Заяві про приєднання.

У пункті 5.3 Заяви про приєднання, клієнт Покусай В.П. запевнив Банк, що із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р. (зі змінами) ознайомлений та розуміє, що вимоги цієї інструкції для нього обов`язкові.

У пункті 5.5 Заяви про приєднання клієнт ОСОБА_1 підтвердив, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування карткою, Тарифами, які діють на дату підписання цієї Заяви про приєднання.

Договір, умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, умови користування кредитною лінією (кредитом), правила, інструкції та інше, які відносяться до договору укладеного банком з позивачем знаходяться у відкритому доступі на офіційній інтернетсторінці www.oschadbank.ua, про що повідомлено клієнта у п. 1.11. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. № 47).

Укладений між сторонами договір відповідно до приписів ст.ст. 633, 634 ЦК України є договором приєднання до публічного є договору, до якого друга сторона не може запропонувати свої умови.

AT «Ощадбанк» відповідно до ст. 641 ЦК України AT «Ощадбанк» зробив пропозицію на його укладення шляхом оприлюднення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на своєму сайті www.oschadbank.ua. Договір містить умови приєднання до нього, які є однаковими для всіх споживачів.

Підпунктом 3.14.2 Договору встановлено, що клієнт має право відмовитись від отримання послуг, шляхом вчинення наступних дій: нездійснення клієнтом операцій на умовах послуги, що пропонується (зокрема, нездійснення операцій з переказу коштів/неподання розрахункового документу, в тому числі електронного, або інша форма відмови від отримання послуги у спосіб, визначений договором або запропонований банком в момент її пропонування).

Відповідно до п. 5.1 Договору, клієнт зобов`язаний надавати банку документи (або їх належним чином засвідчені копії, якщо надання таких копій допускається банком), які необхідні банку для: 5.1.1. надання послуг та/або виконання банком обов`язків, пов`язаних з наданням послуг, 5.1.3. реалізації банком своїх прав за договором та/або законодавством, 5.1.4. здійснення зв`язку з клієнтом.

За правилом п. 5.6. договору банк має право зупинити надання будь-яких послуг, якщо клієнт не надасть йому документи і відомості, що обґрунтовано вимагатимуться банком для цілей, зазначених в п. 5.1 цього розділу договору, якщо клієнт надасть банку неправдиві відомості.

Пунктом 6.1. розділу XX Договору «Умови договору банківського рахунку» передбачено, що при проведенні клієнтом/держателями операцій зняття готівкових коштів з карткового рахунку в касі установи банку та інших банків, обов`язковою умовою є пред`явлення ними паспорту або документу, що його замінює (а.с. № 55).

Згідно зі ст.13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Порядок інформування клієнта про рух коштів за його рахунком визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.

Постановою Правління НБУ від 05.11.2014р. № 705 затверджене Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, яке встановлює загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків (далі - банки) електронних платіжних засобів і визначає порядок здійснення операцій з їх використанням.

Згідно з п. 7 Положення № 705, банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів та/або еквайринг на підставі внутрішньобанківських правил, розроблених відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку і правил платіжних систем. Внутрішньобанківські правила затверджує орган управління банку, уповноважений на це згідно зі статутом.

На виконання означених вимог Закону і Положення № 705 ПАТ «Ощадбанк» розроблені Правила здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам» в AT «Ощадбанк», затверджені постановою правління AT «Ощадбанк» від 05.08.2015р. № 694 (із подальшими змінами та доповненнями) (а.с. № 59 85), а також Порядок здійснення операцій з видачі готівки із застосуванням карток міжнародних платіжних систем установами ВАТ «Ощадбанк», затверджений постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 14.12.2009р. № 490, який регулює порядок операцій з видачі готівки за картками міжнародних платіжних систем та встановлює основні вимоги до організації робочих місць у пунктах видачі готівки за такими картками (а.с. № 86-87).

Згідно п. 4.1. Порядку № 490 установи банку зобов`язані у порядку, встановленому правилами Міжнародної платіжної системи (МПС) та законодавством України, що регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванню тероризму, ідентифікувати клієнтів, які здійснюють операції з отримання готівки за банківською платіжною карткою (БПК) МПС.

Установи банку мають право витребувати, а клієнт зобов`язаний надати документи, необхідні для ідентифікації його особи. У разі ненадання клієнтом необхідних документів банк відмовляє клієнту в обслуговуванні БПК.

Відповідно до п. 4.2. Порядку № 490 при зверненні клієнта в установу банку для отримання готівки за карткою МПС відповідальний виконавець (контролер або контролер-касир) виконує такі дії: 4.2.1. Отримує від клієнта картку та документ, що посвідчує його особу. Одержані картка та документ, що посвідчує особу, повинні знаходитись у полі зору клієнта, але поза межами його досяжності до завершення операції. 4.2.2. Ідентифікує картку, пред`явлену для одержання готівки згідно п. 3.1. - 3.7. цього Порядку та на підставі торгового знака, розміщеного на лицьовому боці картки, впевнюється в тому, що пред`явлена картка входить до переліку платіжних карток, які обслуговуються Банком та його установами.

За правилами п 4.3. Порядку № 490 відповідальний виконавець зобов`язаний обов`язково перевірити документи, що посвідчують особу клієнта, та звірити їх з реквізитами на картці.

У відповідності до п. 4.4. Порядку № 490 документом, що посвідчує особу при здійсненні операції з отримання готівки за БПК МПС в установі Банку, є: для фізичних осіб - громадян України віком 16 років і старше - паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення особи громадянина України.

Як вказує позивач, 08.12.2017р. він, як зазвичай, звернувся до касира каси №2 філії ПАТ «Ощадбанк» до касира ОСОБА_2 з проханням видати кошти з карткового рахунку, для чого пред`явив паспорт. Касир вимагала передати паспорт їй в руки, інакше кошти не будуть видні. Позивач був примушений віддати паспорт касиру, втративши над ним контроль. Паспорт опинився в руках касира, за пуленепробивним склом. Вважає, що касир самоправно і незаконно вилучила у нього паспорт під приводом ідентифікації його особи.

10.01.2018р., 02.04.2018р. і 11.05.2018р. він знову звертався до касирів філії банку з проханням видати готівку з карткового рахунку з використанням платіжної картки та платіжного терміналу каси, для чого як пред`явив паспорт, але касири також відмовили у видачі готівки, доки він не передають в їх руки під повний контроль свій паспорт громадянина України.

З означених пояснень позивача слідує, що він дійсно передав паспорт для ідентифікації його особи, не посилається на те, що паспорт не знаходився у полі його зору, не був йому повернутий після завершення операції, а та обставина, що паспорт був під час здійснення операції поза межами його досяжності відповідає вимогам п. 4.2.1. Порядку № 490.

Як видно зі змісту Заяви про приєднання, паспорт громадянина України був виданий ОСОБА_1 31.08.2001р. АНД РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. № 62).

Згідно з п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII, прийнятого відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» від 08.10.1991р. 1636-XII (втратив чинність у зв`язку із прийняттям Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001р. № 2235-III), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно з п. 19 Положення про паспорт громадянин повинен надійно зберігати паспорт. Про втрату паспорта громадянин зобов`язаний терміново повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, який видає тимчасове посвідчення, що підтверджує його особу. Форма тимчасового посвідчення та порядок його видачі встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 22 Положення в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.

За приписами п. 23 Положення забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Згідно з п. 25 Положення посадові особи та громадяни, винні в порушенні вимог цього Положення, притягуються до відповідальності згідно із законодавством України.

З 06.12.2012р. набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012р. № 5492-VI

Згідно із ч. 1 ст. 13 цього Закону паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

При цьому, за приписами ч. 2 цієї статті документи, передбачені цією статтею, тобто і паспорт громадянина України, є власністю України.

Статтею 21 цього Закону (у первісній редакції) передбачений правовий статус паспорта громадянина України. Так, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України. Кожен громадянин України незалежно від віку зобов`язаний отримати паспорт громадянина України у порядку, визначеному цим Законом.

До паспорта громадянина України вноситься така інформація: 1) назва держави; 2) назва документа; 3) ім`я особи; 4) стать; 5) громадянство; 6) дата народження; 7) унікальний номер запису в Реєстрі; 8) номер документа; 9) дата закінчення строку дії документа; 10) дата видачі документа; 11) уповноважений суб`єкт, що видав документ (код); 12) місце народження; 13) відцифрований образ обличчя особи; 14) відцифрований підпис особи.

Паспорт громадянина України містить напис українською мовою "Паспорт громадянина України є власністю України".

Згідно зі ст. 5 нині діючого Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001р. № 2235-III документом, що підтверджує громадянство України, серед іншого, є паспорт громадянина України.

Виходячи з аналізу положень законодавства, які регулюють правовий режим такого документа, як паспорт громадянина України, означений документ призначений для підтвердження у особи громадянства України, його даних про ім`я, стать, дату народження. Таким чином, паспорт слугує для посвідчення особи у випадках, установлених законом. При цьому паспорт громадянина України є власністю України, закон забороняє його вилучати (окрім, випадків взяття під варту або засудження), брати у заставу.

Паспорт є дійсним у тому числі для здійснення банківських операцій.

Виходячи з призначення паспорта громадянина України, є незрозумілим, якими нормами керується позивач і який сенс вкладає у фрази «залишаючи паспорт під своїм повним контролем і в своїх руках», «був примушений віддати паспорт касиру, втративши над ним контроль», не пояснюючи при цьому, що він має на увазі під «контролем над паспортом», яке для нього має значення та обставина, що паспорт опинився, як він стверджує, за пуленепробивним склом.

При цьому позивач не посилається на те, що мали випадки його вилучення співробітниками банку, його пошкодження, використання у незаконний спосіб тощо, із заявою про втрату паспорта позивач не звертався.

11.12.2017р. позивач звернувся зі скаргою до AT «Ощадбанк» з вимогою забезпечити у подальшому його ідентифікацію без порушення приписів ст. 201 КУпАП, обмежившись вимогою пред`явлення паспорту при залишенні його під контролем в особистих руках, на яку йому AT «Ощадбанк» надано відповідь від 26.12.2017р. (а.с. № 9) про те, що відповідно до п. 1.18. Інструкції з організації касової роботи та здійснення касових операцій в установах AT «Ощадбанк», затвердженої Постановою правління AT «Ощадбанк» № 693 від 13.12.2012р., ідентифікації підлягають усі особи, які здійснюють видаткові операції. Для проведення ідентифікації клієнт надає паспорт або документ, що його замінює. Касовий працівник перевіряє належність пред`явленого документа даному клієнту і відповідність даних документа тим, що зазначені в касовому документі.

У подальшому до квітня 2019р. позивач направляв до банку ряд звернень, скарг, заяв, запитів на інформацію у яких вимагав видати кошти з карткового рахунку, на які отримував від банка відповіді про те, що без пред`явлення паспорта і встановлення самої особи така операція неможлива (а.с. № 10-15, 88-99).

Банком у відповідях було роз`яснено, що статтею 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банки зобов`язані ідентифікувати клієнтів відповідно до законодавства України. А ч. 9 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що для ідентифікації фізичних осіб банки мають зазначати інформацію про клієнта на підставі паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу).

Враховуючи це, відповідно до листа НБУ від 13.03.2015р. N 50-03014/16550 «Про перелік документів, що посвідчують особу, які є підставою для здійснення операцій», банк вправі самостійно визначати перелік офіційних документів клієнта, на підставі яких, на його думку, можливо достовірно встановити усі необхідні відомості про клієнта.

Щодо порушення ст. 201 КУпАП роз`яснено, що касир банку не є посадовою особою, а вилучення паспорту передбачає затримання паспорту на певний термін зі складанням протоколу вилучення. Натомість касир проводив огляд документу, задля перевірки та підтвердження його дійсності, а саме наявності відтиску печатки на фото, оригінальної прошивки, та відсутності заміни певних сторінок.

Варто зазначити, що ст. 201 КУпАП дійсно передбачає адміністративну відповідальність за незаконне вилучення посадовими особами паспортів у громадян або прийняття паспортів у заставу.

Втім юридичним наслідком такого порушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі постанови, прийняття якої за правилами ст. 222-2 КУпАП відноситься до компетенції Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб. Від імені вказаного центрального органу можуть діяти керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції).

З урахуванням вищевикладеного, слід дійти до висновку, що касири банку, звертаючись до позивача із вимогою надати паспорт для ідентифікації особи клієнта ОСОБА_1 під час здійснення операції з видачі готівки з карткового рахунку, перевіряючи його у полі зору клієнта ОСОБА_1 і поза межами його досяжності до завершення операції, діяли у відповідності до вимог ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.п. 4.1. 4.4. Порядку № 490, п. 6.1. розділу XX договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (до якого позивач приєднався). Попередження касира про те, що кошти не будуть видані без пред`явлення паспорта, відповідає приписам п.п. 5.1., 5.6. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно яких банк має право зупинити надання будь-яких послуг, якщо клієнт не надасть йому документи і відомості, що обґрунтовано вимагатимуться банком для цілей, зазначених в п. 5.1 цього розділу Договору.

Вимоги позивача взагалі не випливають з умов договору і не грунтуються на законі, оскільки випадок, який стався 08.12.2017р. і повторився у наступному, позивач тлумачить як порушення умов договору з боку банка, наслідком чого позивач визначає за собою право на стягнення штрафних санкцій, але у дійсності стосується лише правил ідентифікації особи, які передбачені умовами договору, локальними актами банка і нормами чинного законодавства. Обрахована позивачем пеня в сумі 3 492,39 грн. за період з 11.01.2018р. по 12.04.2019р. не випливає з умов ані договору ані закону, оскільки розрахована у зв`язку із тим, що йому не видані кошти за його письмовими заявами. Натомість, надання письмових заяв про видачу коштів (без пред`явлення паспорта і встановлення самої особи) не передбачено договором, вищеописаним внутрішніми актами банку, іншими нормативно-правовими актами, про що позивачеві було повідомлено у відповідях на його кожну заяву (а.с. № 9 15).

Обраний позивачем спосіб захисту, як то визнання за ним права отримувати кошти в готівковій формі шляхом пред`явлення документу при залишенні його під час ідентифікації під контролем в особистих руках, ані законом ані договором не передбачений.

Вимоги про зобов`язання відшкодувати доходи, які банк міг отримати від майна позивача з 11.01.2018р. до 12.04.2019р. в сумі 2 971,28 грн., не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, адже при розгляді справи не установлено порушень з боку банку. При цьому банк не блокував картку позивача, не позбавляв його права на користування карткою і грошовими коштами, не арештовував кошти рахунку, тощо.

Позивач не спростовує того, що продовжував після 08.12.2017р. і наразі продовжує користуватись коштами на картці. На підтвердження фактичного користування ОСОБА_1 грошима на картці банком надана виписка по картковому рахунку, з якої видно, що ОСОБА_1 24.12.2018р. о 10 год. 25 хв., розраховувався карткою у торгово-сервісній мережі магазинів «Варус» (м. Дніпро) на суму 12,50 грн. (а.с. № 67-68).

Слушними є зауваження представника відповідача про те, що позивач дійсно має передбачені умовами договору можливості безперешкодно розпоряджатися грошовими коштами за допомогою платіжної картки типу Mastercard Debit Standard, у т.ч. отримувати пенсію в будь-якому банкоматі на території України, розраховуватися в торговельних мережах без комісії, користуватись безкоштовно сервісами банку.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права на отримання коштів в готівковій формі з карткового рахунку з використанням платіжної картки та платіжного терміналу каси банку за умови пред`явлення документу при залишенні такого документа під контролем в руках, зобов`язання відшкодувати пеню, доходи від одержаного майна не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи те, що відсутні порушення прав позивача з боку банка, у тому числі передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди (з урахуванням уточненої заяви позивача від 18.06.2019р. а.с. № 107) також задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, немає жодних підстав для задоволення клопотання позивача від 11.06.2019р. про постановлення окремої ухвали у відношенні представника банку і самого ПАТ «Ощадбанк» (а.с. № 102).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовлено, а позивач був звільнений від його сплати на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 373грн. 40коп. (9 605грн. + 768грн.40коп. - за вимогами майнового характеру ((з урахуванням роз`яснень Верховного Суду у справі № 761/11472/15-ц від 28.11.2018р.) та немайнову вимогу)) слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 366, 634 ЦК України, Законами України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про банки і банківську діяльність», «Про громадянство України» від 18.01.2001р. № 2235-III, Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII, Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим Постановою Правління НБУ від 05.11.2014р. № 705, Правилами здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам» в AT «Ощадбанк», затверджені постановою правління AT «Ощадбанк» від 05.08.2015р. № 694, Порядком здійснення операцій з видачі готівки із застосуванням карток міжнародних платіжних систем установами ВАТ «Ощадбанк», затверджений постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 14.12.2009р. № 490, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, ч.7 ст. 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суддя,

В И Р І Ш И Л А:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про визнання права на отримання коштів в готівковій формі з карткового рахунку з використанням платіжної картки та платіжного терміналу каси банку за умови пред`явлення документу при залишенні такого документа під контролем в руках, зобов`язання відшкодувати пеню, доходи від одержаного майна, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 373грн. 40коп. - компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.