Справа № 297/206/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

при секретарі судового засідання Михайліченко І. А., з участю представника позивача- адвоката Фегер В.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Ужгородської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька та дозвіл на оформлення документу для виїзду за кордон,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона та ОСОБА_1 перебували у шлюбі. Від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із Позивачкою. З моменту припинення сумісного проживання і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі їх житті свідомо не приймає. Позивачка має намір забезпечити повноцінний відпочинок дитини в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, для підвищення рівня світогляду дітей, покращення стану їх здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дітей в межах здійснення батьківських прав та обов`язків.

Позивачка неодноразово зверталась в усній формі до відповідача а про надання дозволу на виїзд дитини, однак відповідач відмовився.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Фегер В. В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні відмовити з підстав наведених у відзиві.

Суд, вислхавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в судовому засіданні надані докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбу.

Від цих шлюбних відносин сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження. Позивачка має намір забезпечити повноцінний відпочинок дітям в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, для підвищення рівня світогляду дітей, покращення стану їх здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дітей в межах здійснення батьківських прав та обов`язків.

Позивачка неодноразово зверталась в усній формі до відповідача про надання дозволу на виїзд дітей, однак відповідач відмовився.

В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Частина 2 ст. 150 СК України передбачає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 17, 31 визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров`я.

Відповідно до ст. 17 Конвенції про права дитини Держави-учасниці визнають важливу роль засобів масової інформації і забезпечують, щоб дитина мала доступ до інформації і матеріалів із різних національних і міжнародних джерел, особливо до таких інформації і матеріалів, які спрямовані на сприяння соціальному, духовному і моральному благополуччю, а також здоровому фізичному і психічному розвитку дитини.

Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Відповідно до ст. 31 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом , поважають і заохочують право дитини на всебічну участь у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності, дозвілля і відпочинку.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Необхідно зазначити, що у відповідності до Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідач а на виготовлення нею проїзного документу та виїхати з дітьми за кордон держави Україна, а також, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виготовлення документів та дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди батька.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору стягуються з відповідач а на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» Конвенцією про права дитини, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 155 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 141, 263- 265, 268, п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 27.02.2009 року) яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , в супроводі матері за кордон до країн Шенгенської зони та інших країн Європейського Союзу, а також Єгипту, Туречини, ОАЕ, без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_1 терміном на 3 (три) роки.

Надати дозвіл ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , або її офіційному представнику, оформлювати документи для виїзду за кордон або супроводу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до країн Шенгенської зони та інших країн Європейського Союзу, а також Єгипту, Туречини, ОАЕ, без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_1 .

Повний текст рішення буде виготовлено та проголошено 01 липня 2019 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Берегівський районний суд до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гецко Ю. Ю.