ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року

м.Харків

справа № 636/102/18

провадження № 22-ц/818/2872/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

Головуючого : Колтунової А.І.,

суддів: Бурлаки І.В., Кругової С.С.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 лютого 2019 року, ухвалене суддею - Карімовим І.В. в залі суду в м. Чугуєві, Харківської області,-

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2018 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 46 635,05 грн. - суми сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позову МТСБУ посилалось на ті обставини, що 13 листопада 2015 року сталася дорожньо- транспортна пригода (далі ДТП) за участю трьох транспортних засобів, а саме, автомобілів «Opel» державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , «Ауді», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та ВАЗ 21213, державний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 05 лютого 2016 року винним в ДТП визнаний ОСОБА_1 , на якого відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) накладений штраф в сумі 340,00 грн.

23 грудня 2015 року до МТСБУ звернувся із заявою ОСОБА_3 , який просив відшкодувати йому заподіяну шкоду, зазначав, що транспортний засіб марки «Ауді» з номерним знаком НОМЕР_2 за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований.

Платіжним дорученням № 2160рв від 21 березня 2016 року ОСОБА_3 сплачена сума відшкодування у розмірі 45 913,05 грн., а також платіжним дорученням № 0000093 від 21 січня 2016 року за послуги аварійного комісара 740,00 грн.

21 березня 2016 року позивачу ОСОБА_1 було направлено лист № 3/1-05/7723 з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди в порядку регресу.

Проте, зазначена вимога ОСОБА_1 виконана не була.

У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 46 635,05 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на ті обставини, що автомобіль «Opel» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував при ДТП, є забезпеченим транспортним засобом згідно поліса АЕ/3018562 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахований ТДВ «Страхова компанія «Альфа - Гарант».

Отже, позовні вимоги МТСБУ має право пред`явити до ПрАТ «Страхова компанія «Україна».

У відповіді на відзив представник МТСБУ зазначав, що згідно з централізованою базою даних МТСБУ поліс № АІ/5660561 не знайдено, бланк облікований страховиком не використаний, з 01 липня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Україна» позбавлена права укладати договори страхування.

Отже МТСБУ на законних підставах відшкодував потерпілому шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Зазначену суму повинен відшкодувати ОСОБА_1 , як особа винна в ДТП.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 лютого 2019 року позов МТСБУ до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь МТСБУ сплачене страхове відшкодування в розмірі 46 635, 05 грн., а також судові витрати в сумі 1 600,00 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаржник обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки полісу цивільно - правової відповідальності, виданого від імені ПрАТ «Страхова компанія «Україна», № АІ/5660561, відповідно до якого автомобіль «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , є застрахованим.

Договір страхування в установленому законом порядку недійсним не визнаний.

Судом першої інстанції необґрунтовано не була взята до уваги правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15ц.

У відзиві на апеляційну скаргу представник МТСБУ просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, зазначає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги МТСБУ та стягуючи з ОСОБА_1 на їх користь 46 635,05 грн., суд першої інстанції виходив із того, що дії МТСБУ щодо виплати ОСОБА_3 страхового відшкодування відповідають вимогам ст.ст. 34, 40,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При розгляді справи ОСОБА_1 та його представником не надано належних та допустимих доказів, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника наземного транспортного засобу на час скоєння ДТП була застрахована і відповідачем здійснені всі дії, передбачені статтею 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку з чим, є правові підставі для стягнення виплаченої суми страхового відшкодування з відповідача.

Колегія суддів вважає, що погодитися з висновками суду першої інстанції у повному обсязі не можна, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частин 1,2,5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам цивільно - процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 13 листопада 2015 року сталося ДТП за участю автомобілів «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , «Ауді», державний номер НОМЕР_2 , та ВАЗ 21213 державний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок зазначеної дорожньо - транспортної пригоди автомобілю «Ауді» А6 державний номер НОМЕР_2 заподіяні механічні пошкодження.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 55 095,66 грн. (а.с. 13-17).

Відповідно до постанови судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05 лютого 2016 року винним в ДТП є ОСОБА_1 , який порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 5).

23 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням внаслідок ДТП належного йому автомобілю «Ауді», з держаним номером НОМЕР_2 (а.с. 6).

Згідно наказу МТСБУ № 2160 від 18 березня 2016 року ОСОБА_3 нарахована сума у відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 45 913,05 грн.(а.с. 19-20).

Платіжним дорученням № 2160рв від 21 березня 2016 року зазначена сума перерахована ОСОБА_3 (а.с. 22).

21 березня 2016 року ОСОБА_1 МТСБУ надіслано лист № 3/1-05/7723, відповідно до якого останньому було запропоновано відшкодувати шкоду у розмірі 46 653,05 грн., яка була виплачена потерпілому (а.с. 23).

Суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_1 була надана копія та оригінал поліса № АІ/5660561 від 29 травня 2015 року, відповідно до якого автомобіль «Opel ASCONA», державний номерний знак, НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Україна» строком до 29 травня 2016 року (а.с. 45).

17 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» з повідомленням про дорожньо - транспортної пригоду, проте, зазначене повідомлення було повернуто ОСОБА_1 (а.с. 46-48).

Поняття «договору страхування» закріплено в статті 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та в ст. 16 Закону України № 85/96-ВР «Про страхування» (далі Закон № 85/96-ВР).

Відповідно до зазначених законодавчих актів договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначений у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є:

1) предмет договору;

2) страховий випадок;

3) розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку;

4) розмір страхового платежу і строки його оплати;

5) строк договору;

6) інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Вимоги до договорів обов`язкового страхування цивільно - правої відповідальності регламентуються Законом України № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Законом № 1961-ІV ), «Положенням про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із змінами та доповненнями, внесеними згідно з Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2421 від 27 листопада 2012 року та № 4600 від 21 грудня 2017 року (далі Положення).

Відповідно до ст. 11 Закону України № 1961 - ІV страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Статтею 55 цього Закону передбачено, що з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.

Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу.

Користування інформацією обмеженого доступу здійснюється на безоплатній основі страховиками та МТСБУ, а також органами державної влади відповідно до їх компетенції, яка встановлена законом.

Перелік інформації, що надається в обов`язковому порядку органами державної влади, страховиками, іншими особами для формування інформаційних ресурсів єдиної централізованої бази даних, порядок надання користувачам інформації, що в ній міститься, органи та організації, відповідальні за збір та обробку вказаних інформаційних ресурсів, а також порядок користування централізованою базою даних та інформацією, отриманою з централізованої бази даних, визначаються в положенні про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Створення та утримання централізованої бази даних фінансується за рахунок коштів МТСБУ, джерелом формування яких є членські внески страховиків - членів МТСБУ.

Пунктом 3.4. вказаного порядку передбачено, що надання інформації страховиками - членами МТСБУ здійснюється, в тому числі засобами програмного забезпечення страховика, в такому порядку:

3.4.1. Відомості про втрачені та зіпсовані бланки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надають страховики - члени МТСБУ у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту втрати чи псування бланка.

3.4.2. Відомості про знищені бланки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що визнані МТСБУ непридатними для подальшого використання, надають страховики - члени МТСБУ у строк не більше ніж 2 робочі дні з дати підписання акта знищення бланків.

3.4.3. Відомості про укладені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлені на бланках полісів, надають страховики - члени МТСБУ у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту укладання цих договорів.

Відповідно до п. 5.3. Порядку інформація, отримана з бази даних МТСБУ, використовується з метою отримання відомостей про наявність чи відсутність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу на дату ДТП або на дату укладення договору обов`язкового страхування.

Як вбачається з наданої позивачем копії витягу з єдиної бази даних МТСБУ станом на 13 листопада 2015 року поліс №АІ/5660561 не знайдено, бланк облікований страховиком (ПрАТ «Страхова компанія «Україна») як не використаний. Статус страховика: страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦВВНТЗ з 01 липня 2015 року.

Проте, відповідачем наданий страховий поліс № АІ/5660561 від 29 травня 2015 року, який оформлений в установленому законом порядку, підписаний сторонами договору. В цьому полюсі визначені всі суттєві умови договору, зазначено про сплату страхового платежу у сумі 369,36 грн. (а.с. 45).

Статтею 204 ЦК України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо його не визнано судом недійсним.

Відповідно до ст. 998 ЦК України та ст. 29 Закону України «Про страхування» договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках встановлених ЦК України, тобто договір страхування посвідчений полісом є чинним до того часу, поки його не буде визнано судом недійсним.

Пунктом п.2.1.2. Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховики-члени МТСБУ в обов`язковому порядку здійснюють збір та постачання до бази даних МТСБУ такої інформації за формою, встановленою додатком 1 до цього положення. Відомості про укладені та достроково припинені внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та видані до них спецзнаки надаються страховою компанією.

Тому невнесення ПАТ «Страхова компанія «Україна» інформації про використання полісу до Централізованої бази страхових полісів, що є її обов`язком відповідно до п.2.1.2. Положення, або внесення в Централізовану базу страхових полісів неправдивої інформації, не свідчить про неукладання договору, оскільки факт укладання договору страхування посвідчено полісом № АІ/5660561, що відповідно до закону є формою договору страхування.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_1 не була застрахована при використанні ним автомобіля «Opel» цивільно - правова відповідальність.

Колегія суддів вважає, що наданий відповідачем поліс № АІ/5660561 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, свідчить про те, що ОСОБА_1 застрахував цивільно - правову відповідальність в установленому законом порядку в ПрАТ «Страхова компанія «Україна».

Наданий позивачем суду першої інстанції оригінал страхового полюсу, є доказом того, що ОСОБА_1 застрахував цивільно - правову відповідальність в установленому законом порядку в ПрАТ «Страхова компанія «Україна».

На час укладення договору страхування, тобто на 29 травня 2015 року, зазначена компанія не була позбавлена можливості укладати страхові договори (а.с. 55).

Відповідно наданих позивачем відомостей ПрАТ «Страхова компанія «Україна» була позбавлена членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ з 01 липня 2015 року (а.с. 150-151).

Ті обставини, що страховий поліс № АІ/5660561 не був внесений страховиком (ПрАТ «Страхова компанія «Україна») до єдиної бази даних МТСБУ, а бланк облікований страховиком як невикористаний, свідчить про те, що неналежним чином виконані повноваження саме страховою компанією.

При розгляді справи позивачем не було надано даних, що зазначений правочин є недійсним внаслідок його нікчемності або за рішенням суду він визнаний недійсним.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що цивільно - правова відповідальність по автомобілю «Opel» ОСОБА_1 не була застрахована.

Отже, на підставі пункту 3,4 частини 1 статті 376 ЦПК України колегія суддів скасовує рішення першої інстанції.

При ухваленні нового судового рішення колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до правого висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15ц, зазначено про те, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП, може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом спочатку до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

Отже, відшкодування шкоди повинна була здійснювати ПрАТ «Страхова компанія «Україна».

Оскільки на повідомлення ОСОБА_1 про дорожньо - транспортну пригоду ПрАТ «Страхова компанія «Україна» не вжила заходів щодо відшкодування шкоди відповідно страхового випадку та внесла до централізованої бази даних МТСБУ недостовірну інформацію, то виплату страхового відшкодування здійснило МТСБУ.

Отже, в цьому випадку зобов`язання ПрАТ «Страхова компанія «Україна» щодо відшкодування шкоди відповідно до страхового договору зберігалося, але у ньому змінилася сторона (кредитор).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що право вимоги у МТСБУ виникло до ПрАТ «Страхова компанія «Україна», а не до ОСОБА_1 .

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18 зазначено, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування, здійснив сплату страхового платежу, суперечить інституту страхування цивільно - правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому МТСБУ, яке виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

Посилання позивача на ті обставини, що з 01 липня 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Україна» не здійснює діяльність щодо укладення договорів страхування, не свідчить про те, що шкода у межах страхового відшкодування підлягає стягненню безпосередньо з спричиненням шкоди, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 342/134/16-ц зазначено, що страхова виплата проводиться власникові автомобіля, який постраждав внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, страховиком, а у випадку ліквідації та затвердження ліквідаційного балансу МТСБУ.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при відсутності судового рішення щодо визнання страхового договору, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Україна» та ОСОБА_1 , недійсним, відсутності відомостей щодо ліквідації цієї страхової компанії та затвердження ліквідаційного балансу, правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 , як особою винною в ДТП, суми відшкодування у розмірі 46 635,05 грн., сплаченої ОСОБА_3 , відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів відмовляє у задоволенні позовних вимог МТСБУ до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхованого відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 141, частини 1 статті 367 ЦПК України, колегія суддів не перерозподіляє судові витрати у справі про стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги, оскільки такі вимоги ОСОБА_1 не заявлені (а.с. 116-122).

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 267, 368,ч.1 ст. 369, ст. 370, п.2 ч.1 ст. 374, п.п.3,4 ч.1 ст. 376, ст. 381-384, ст. 389 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 лютого 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 червня 2019 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: І.В. Бурлака

С.С. Кругова