ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/672/19

Головуючий у першій інстанції Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1245/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Харечко Л.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 липня 2019 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення суми переплати з пенсії,

дата складання повного тексту: 29 липня 2019 року, м.Бахмач,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року Бахмацьке об`єднане управління ПФУ звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути переплату з пенсії в розмірі 8235 грн. 90 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач перебуває на обліку в Бахмацькому об`єднаному управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Частиною 1 статті 28 цього Закону (у редакції, яка діяла на час призначення пенсії) було встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а за кожен рік страхового стажу понад 35 років чоловікам пенсію за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. При первинному призначенні пенсії відповідачу було помилково застосовано показник 25 років замість необхідного 35. Зазначене призвело до розрахунку доплати за понаднормативний стаж у розмірі 15 % замість 5 %. Спеціалістами Бахмацького відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій проаналізовано особовий рахунок № НОМЕР_1 , що належить позивачу, та встановлено виникнення переплати пенсії за період з 17 вересня 2011 року по 31 січня 2019 року у загальному розмірі 8235 грн 90 коп., яка виплачена відповідачу безпідставно. Вважаючи, що при здійсненні виплати пенсії відповідачу допущено рахункову помилку, позивач просить стягнути дану суму.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 липня 2019 року Бахмацьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України замінено на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській обл.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 липня 2019 року відмовлено у задоволенні позову Головного УПФУ в Чернігівській області.

Суд першої інстанції виходив з того, що у своїй позовній заяві позивач не посилається на жодні обставини, які б свідчили про недобросовісність з боку відповідача у набутті спірних коштів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській обл. звернулося до суду з апеляційною скаргою, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовільнити позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладу позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській обл. звертає увагу, що під час призначення пенсії відповідачу допущено неправильність в обчисленні (застосовано показник 25 років замість необхідного 35).

У наданий судом строк ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну. Відповідач зазначив, що заяву про призначення пенсії він писав у відповідні строки та відповідного змісту, його вини, що була здійснена переплата пенсії немає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає даним вимогам в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Бахмацькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 17 вересня 2011 року отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, що підтверджується копією протоколу призначення пенсії №162822 від 28 жовтня 2011 року (а.с.4).

Згідно розрахунків від 15 січня 2019 року пенсія відповідача з грудня 2017 року становила 1798 грн 42 коп. (а.с.5), а згідно розрахунку від 21 січня 2019 року пенсія з грудня 2018 року становила 1800 грн 67 коп. (а.с.6).

Довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 18 березня 2019 року підтверджується, що переплата пенсії ОСОБА_1 , яка виникла за період з 01 вересня 2011 року по 30 листопада 2017 року, склала 6339 грн 62 коп. (а.с.7-8).

В той же час, згідно довідки №393 від 19 березня 2019 року відповідачу за період з грудня 2017 по січень 2019 року виплачувалась пенсія у розмірі 1934 грн 19 коп. (а.с.9).

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові, стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Частиною 1 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: має місце набуття або збереження майна; вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).

В той же час, відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги, що полягають у викладенні позовної заяви, не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції оцінено всі зібрані у справі докази, правильно встановлено характер правовідносин та вірно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, що під час призначення пенсії відповідачу допущено неправильність в обчисленні (застосовано показник 25 років замість необхідного 35), не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки встановлено, що недобросовісності з боку набувача пенсії немає, а передплата пенсії виникла внаслідок дій працівників управління пенсійного фонду. За таких обставин, при вирішенні спору суд не встановив, що позивач (платник грошових коштів) довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів), а тому правильно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу є слушними і такими, що судом апеляційної інстанції приймаються у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: