Справа № 301/2143/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у цивільну справу № 301/2143/18 за позовом ОСОБА_1 до Білківського споживчого товариства про визнання незаконними зборів, скасування рішення та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 3 квітня 2019 року, повний текст якої складено 5 квітня 2019 року, головуючий суддя Довжанин В.М., -

встановив:

ОСОБА_1 08.10.2018 звернувся до суду із зазначеним позовом до Білківського споживчого товариства та збільшивши позовні вимоги остаточно мотивував їх наступним. Позивач є пайовиком Білківського СТ і членом його правління. У жовтні 2018 року йому стало відомо про скликання окремими членами споживчого товариства позачергових зборів пайовиків, водночас керівники товариства повідомили, що правлінням позачергові збори не скликалися.

04.10.2018 були проведені позачергові збори членів Білківського СТ, однак, ані позивача, ані голову правління товариства, ані ще близько 200 членів товариства про день і час проведення зборів не повідомили. Дізнавшись самостійно про час проведення зборів, позивач зайшов до приміщення Будинку культури, де ця подія відбувалася, побачив там близько 20 осіб пайовиків і довідався, що за ініціативою члена товариства ОСОБА_2 були проведені позачергові збори, на яких головою правління Білківського СТ був обраний ОСОБА_2 , за якого голосували 12 членів його сім`ї.

Зазначені збори були проведені з порушенням положень Законів України «Про кооперацію», «Про споживчу кооперацію», пункту 26 та інших положень Статуту Білківського СТ. Так, всупереч установленим правилам загальні збори були скликані не правлінням товариства на вимогу не менше 1/3 членів (уповноважених) товариства, а ініціативною групою членів товариства з метою його рейдерського захоплення. Збори були скликані з порушенням строків для цього, без завчасного формування порядку денного та подальшого його затвердження зборами, без завчасного і належного інформування членів товариства про час і місце проведення зборів (за 10 днів до зборів).

У Білківському СТ нараховується 323 пайовики, тоді як кворум для встановлення кількості учасників зборів визначався виходячи зі 147 пайовиків, а на зборах були зафіксовані 47 осіб, з яких лише 20 пайовиків. До того ж, особи цих учасників ніхто не встановлював, лічильна комісія не обиралася.

Збори не можуть вважатися правомочними, а прийняті ними рішення не можуть вважатися законними. Такими діями було порушене право позивача брати участь у загальних зборах споживчого товариства, в обговоренні та прийнятті рішень, зокрема, щодо обрання керівного складу товариства. Процедура скликання загальних збрів пайовиків була порушена, що призвело до усунення позивача та інших пайовиків від прийняття рішень.

Рішенням незаконних зборів було вирішено виключити позивача з числа членів Білківського СТ, чим його було принижено оскільки в системі споживчої кооперації він пропрацював понад 20 років. Натомість до членів товариства прийняли осіб, які ніколи не працювали в споживчій кооперації, а потрібні лише для рейдерського захоплення підприємства. Порушення прав члена споживчого товариства, приниження його честі, гідності і ділової репутації завдали позивачу душевних страждань і моральної шкоди. Він змушений захищати свої права в суді, витрачати на це зусилля, час і кошти.

Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_1 просив визнати незаконним проведення позачергових загальних зборів пайовиків Білківського споживчого товариства 04.10.2018, скасувати рішення цих зборів, оформлене протоколом від 04.10.2018, та стягнути на його користь з відповідача Білківського СТ 10000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також стягнути 5000,00 грн витрат на оплату правової допомоги.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.04.2019 провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Білківського споживчого товариства про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів пайовиків Білківського споживчого товариства від 04.10.2018 закрито з підстави, передбаченої ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України, внаслідок підвідомчості її господарському суду.

Позивач ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду, вважає її постановленою з порушенням вимог закону. Доводи скарги зводяться до таких.

Суд не мав підстав розглядати по суті клопотання представника Білківського СТ адвоката Митровки Я.В., оскільки такий не має повноважень на ведення справи. Офіційно зареєстрованим керівником Білківського СТ є ОСОБА_4 , який не укладав із цим адвокатом договір про надання правової допомоги споживчому товариству. Договір був укладений ОСОБА_2 , який діяв на підставі незаконного рішення зборів споживчого товариства від 04.10.2018.

Спір члена споживчого товариства із цим товариством з приводу порушення його прав на участь в управління товариством не є корпоративним спором і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апелянт просить судове рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду по суті.

У відзиві на апеляцію відповідач Білківське СТ вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Зазначає, зокрема, що спір підвідомчий господарському суду, що відповідає змінам у процесуальному законодавстві та правовій позиції Верховного Суду. Суд повинен закрити провадження в справі через порушення правил щодо її юрисдикції незалежно від наявності відповідного клопотання. Щодо представництва споживчого товариства адвокатом Митровкою Я.В., то ОСОБА_2 набув своїх повноважень як керівник із моменту обрання на посаду, однак, зареєструвати відповідні зміни наразі неможливо, оскільки саме за заявою позивача застосовані заходи забезпечення позову шляхом заборони державної реєстрації таких змін. Оскільки ж ОСОБА_1 обізнаний із фактом обрання ОСОБА_2 на посаду голови правління Білківського СТ, то ці відомості можуть бути використані в цьому спорі. Сам по собі факт існування державної реєстрації відомостей про ОСОБА_4 як керівника споживчого товариства не означає за обставин, що склалися, наявності в нього відповідних повноважень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача адвоката Митровки Я.В., який апеляцію не визнав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, суд приходить до такого.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18.02.2019 було скасовано ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 05.12.2018, якою позов був залишений без розгляду, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 161-164). Було встановлено, що ухвалою від 14.11.2018 суддя Мукачівського міськрайонного суду залишив заяву ОСОБА_1 без руху через невідповідність її вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема, через те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог і просив стягнути з відповідача 10000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 5000,00 грн витрат, пов`язаних із наданням юридичної допомоги, але не надав доказів сплати судового збору зі збільшених вимог, а через невиконання позивачем цієї ухвали суд своєю ухвалою від 05.12.2018 залишив заяву без розгляду.

Отже, після повернення справи до суду першої інстанції цьому суду належало передусім визначитись із питанням про рух заяви ОСОБА_1 від 26.10.2018 про збільшення позовних вимог (зміна, доповнення підстав і предмету позову шляхом пред`явлення вимоги про відшкодування моральної шкоди, ст. 49 ч. 3, ст. 176 ч. 3, ст. 177 ч. 4 ЦПК України, ст. 6 ч. 2 Закону України «Про судовий збір») (а.с. 66-69), із чим, серед іншого, й пов`язувалося залишення заяви без руху, а в подальшому - і без розгляду, що апеляційним судом було визнано помилковим. Тобто, суду першої інстанції слід було з урахуванням підстав, із яких апеляційним судом було скасовано ухвалу від 05.12.2018, визначитися з конкретним предметом позову (з обсягом усіх пред`явлених вимог), після чого лише можливий подальший рух справи (позову) з відповідними вимогами.

Справа надійшла після апеляційного розгляду до Мукачівського міськрайонного суду 28.02.2019 (а.с. 169), після чого ніякі дії суддею щодо заяви ОСОБА_1 від 26.10.2018 про збільшення позовних вимог не вчинялися: заява не залишалася без руху з вказівкою на її недоліки та конкретний порядок їх усунення, не визнавалася неподаною та не поверталася позивачеві (ст. 185 ч.ч. 1-3 ЦПК України), питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати за вимогою, викладеною в заяві позивача від 26.10.2018, теж не вирішувалося (ст. 133 ч. 2 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»). Даних про відмову ОСОБА_1 від підтримання позовних вимог з урахуванням заяви про зміну (доповнення) підстав і предмету позову у справі немає.

Тож слід дійти висновку, що суд першої інстанції попри невиконання вищевказаних вимог цивільного процесуального закону щодо руху заяви позивача та з`ясування конкретного предмету позову, що само по собі є неправильним вирішенням процесуальних питань щодо руху заяви, наразі не прийняв рішення, яке б перешкоджало руху заяви. Тобто, суд не вбачав перешкод у розгляді змінених позовних вимог і протилежне з матеріалів справи не випливає.

02.04.2019 до суду надійшла заява відповідача Білківського споживчого товариства, якою товариство повідомило суд про наявність підстав для закриття провадження в справі відповідно до положень ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України через підвідомчість спору, що випливає з корпоративних відносин, господарському суду (а.с. 177-179).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.04.2019 провадження в справі закрито з підстави, передбаченої ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України, оскільки справу належить розглядати в порядку господарського, а не цивільного судочинства (а.с. 194-196).

Як у заяві відповідача, так і в ухвалі суду йдеться про позов про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів пайовиків Білківського споживчого товариства від 04.10.2018 і провадження саме за цим позовом (за такими вимогами) було закрито. Суд не вирішував питання про закриття провадження за вимогою позивача про відшкодування моральної шкоди.

Тим часом, дії, вимоги і процесуальні рішення суду (судді) повинні бути ясними і зрозумілими для учасника процесу, суд (суддя) повинен діяти у зрозумілий для сторін спосіб, передбачений процесуальним законом. Суд, вирішуючи питання про закриття провадження в справі, повинен забезпечити правову визначеність щодо всіх пред`явлених і підтримуваних позовних вимог (предмету позову), прийняти відповідне процесуальне рішення щодо кожної вимоги (ст. 10 ч. 9, ст. 260 ч. 4, ст. 265 ч. 5, інші норми ЦПК України).

Цим вимогам закону судове рішення не відповідає, питання щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди залишилося невирішеним, водночас провадження закрито у справі повністю. До належного в правовому плані вирішення питання щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди закриття провадження в справі в цілому із вказівкою на підвідомчість спору господарському суду є в усякому разі передчасним. Порушення судом першої інстанції вимог цивільного процесуального закону позбавляють апеляційний суд можливості вирішувати питання щодо закриття провадження в справі по суті.

Апеляційний суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення (ст. 367 ч. 4 ЦПК України), а закриття провадження в справі в цілому без вирішення питання щодо певної позовної вимоги виключає законність відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, суд порушив норми процесуального права при вирішенні питання про закриття провадження в справі, що призвело до постановлення помилкової ухвали і є підставою для часткового (оскільки до вирішення відповідних процесуальних питань не йдеться про розгляд справи по суті) задоволення апеляції та скасування ухвали суду з направленням справи для продовження розгляду (ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України).

За наявності для того підстав суд не позбавлений права вирішувати відповідно до закону питання про закриття провадження в справі.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 3 квітня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 20 червня 2019 року.

Судді