Справа № 149/2352/18
Провадження № 22-ц/801/366/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 рокуСправа № 149/2352/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро» на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року, ухваленого суддею Гончарук-Аліфановою О.Ю., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедра нива» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі,

встановив:

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедра нива» (далі - ТОВ) звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просило визнати недійсним договір оренди землі, укладений 03.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро» (далі - ТОВ) та ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 3,1745 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, та зареєстрований 13 лютого 2018 року за № 24870048.

Позовні мотивовано тим, що 02.02.2008 між ТОВ «Щедра Нива» та ОСОБА_3 укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років, право власності на яку у останньої посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку від 25.04.2007. Вказаний договір зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 22.10.2009.

В подальшому при проведенні інвентаризації договорів оренди землі позивачу стало відомо, що державним реєстратором Широкогребельської сільської ради прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку на підставі укладеного між ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3 договору оренди землі від 03.02.2018.

Вказаний договір оренди від 03.02.2018 укладений в період дії (чинності) договору оренди тієї ж земельної ділянки, укладеного з попереднім орендарем ТОВ «Щедра Нива».

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 03.02.2018 між ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 3,1745 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, зареєстрований 13.02.2018 за №24870048.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1762 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «Ступник-агро» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновкам, викладених у рішення суду, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про те, що оскаржуваний договір оренди землі був зареєстрований в період дії договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Щедра Нива» та ОСОБА_3, є безпідставними; ТОВ «Щедра Нива» та ОСОБА_3 в укладеному договорі оренди визначили кінцевий термін дії договору - 02.02.2018; посилання суду в рішенні на правові позиції, висловлені у постановах Верховного Суду щодо визначення початку строку дії договорів оренди землі є безпідставними, оскільки у вказаних справах розглядалися спори щодо строку дії таких договорів, в яких не було визначено остаточної дати терміну дії договору (постанова від 15.08.2018 у справі №532/384/16-ц та постанова від 07.03.2018 у справі №702/764/16-ц).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Щедра Нива» просить апеляційну скаргу ТОВ «Ступник-агро» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Щедра Нива» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_3 надала, а ТОВ «Щедра Нива» прийняло в строкове платне користування належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право власності на землю серії ЯБ №722825 (а.с.8).

Договір оренди земельної ділянки від 02 лютого 2008 року зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 жовтня 2009 року за №31.

Згідно п. 8 вказаного договору його укладено на 10 років і діє до 02 лютого 2018 року.

У п. 43 зазначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

02 лютого 2008 року за актом приймання - передачі земельної ділянки ОСОБА_3 передала, а ТОВ «Щедра Нива» прийняло згідно з договором оренди від 02 лютого 2008 року вищезазначену земельну ділянку (а.с.14).

03 лютого 2018 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Ступник-агро» укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_3 надала, а ТОВ «Ступник-агро» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 3,1745 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Кропивнянської сільської ради строком на 10 років (а.с.27).

Вказаний договір від 03 лютого 2018 року зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 лютого 2018 року за №24870048 (а.с.31).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та визнаючи недійсним договір оренди землі, укладений 03.02.2018 між ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди земельної ділянки від 02.02.2008, набуто після відповідної державної реєстрації. Оспорюваний договір оренди землі був укладений та зареєстрований в період дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ «Щедра Нива» та ОСОБА_3, що порушує право оренди цієї земельної ділянки ТОВ «Щедра Нива», тому на підставі ст.ст. 203, 215, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст.ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі» підлягає визнанню недійсним.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України, майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки укладений 03.02.2018 між ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки порушує права ТОВ «Щедра Нива», як орендаря земельної ділянки, а також положення укладеного між ним та ОСОБА_3 02.02.2008 договору оренди землі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання оспорюваного договору недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, оскільки він укладений у період дії попереднього договору, укладеного між ТОВ «Щедра Нива» та ОСОБА_3

Твердження апелянта про те, що сторони договору оренди виходячи з принципу свободи договору визначили кінцевий термін дії договору - 02.02.2018, і тому оспорюваний договір оренди землі укладено між ТОВ «Ступник-агро» та ОСОБА_3 після закінчення строку дії договору оренди землі з ТОВ «Щедра нива», апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки сторони погодили строк його чинності протягом 10 років, який відліковується з моменту державної реєстрації договору, що узгоджується з положеннями чинного законодавства, тому такі доводи не впливають на правильність прийнятого судом рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повній мірі встановив всі необхідні для ухвалення рішення обставини у справі та правильно застосував норми права до спірних правовідносин.

Однак, розподіляючи у відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що чинним законодавством не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку, відтак, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції а результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню лише в частині розподілу судових витрат, то понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374,376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро» задовольнити частково.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 09.07.2002, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро» (, Вінницька область, Хмільницький район, с. Ступник, вул. Польова, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедра нива» (, Вінницька область, Хмільницький район, с. Клітенка, вул. Т.Г. Шевченка, 1А) судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні, тобто по 881 гривні з кожного.

В іншій частині рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Ступник-агро».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2019 року.

Головуючий суддя Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко