Справа № 307/1531/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 12 березня 2019 року у справі №307/1531/18 (Головуючий: Чопик В.В.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2008 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за несплату аліментів мотивуючи тим, що 25 грудня 2014 року Тячівським районним судом ухвалено рішення у справі №307/4566/14 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття.

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист №307/4566/14-ц провадження №2/307/1972/14 від 14.01.2015 року, який пред`явлено до виконання у Тячівський РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області.

20 березня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №46972394 по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Однак, незважаючи на рішення суду відповідач ухиляється від виконання обов`язку покладеного на нього рішенням суду щодо утримання дітей.

Станом на 10.05.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 36 999,00 гривень, що підтверджується довідкою державного виконавця Тячівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Половко А.М..

Отже, за період з 14.12.2014 року по 01.05.2018 року розмір неустойки визначений в сумі 11 181,09 грн., що підтверджується розрахунком неустойки за несплату аліментів.

Посилаючись на ст.196 СК України просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь неустойку (пеню) за несплату аліментів в період з 14.12.2014 року по 01.05.2014 року в сумі 11 181,09 грн..

Рішенням Тячівського районного суду від 12 березня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 14 грудня 2014 року по 01 травня 2018 року у розмірі 11 181,09 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України 768,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки рішення суду про стягнення аліментів ним виконувалося своєчасно та в повному обсязі і сплачувалось більш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Суд першої інстанції не врахував необхідність дотримання певного розумного співвідношення між розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та правилами визначення аліментів щодо нижньої межі їх розміру наведені у рішенні суду першої інстанції розрахунки суми пені, зроблені судом помилково, без врахування альтернативного обов`язку, який визначено рішенням від 25.12.2014 року, згідно з яким встановлено нижню межу для сплати аліментів: не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до їх повноліття починаючи з 16.12.2014 року. Зобов`язання встановлені рішенням суду виконуються відповідачем у повному обсязі, визначено рішенням суду.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 25.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ частин усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% на дитину відповідного віку.

20.03.2015 року головним державним виконавцем Тячівського РВ ДВС Каптола Р.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання синів в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% на дитину відповідного віку, починаючи з 16.12.2014 року і до їх повноліття.

Згідно розрахунків заборгованості по аліментах державного виконавця відділу ДВС Тячівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Половко А.М. у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті аліментів за 2014 рік - 274,50 грн.; за 2015 рік - 4 627,50 грн.; за 2016 рік - 9 370,50 грн.; за 2017 рік - 19 994,50 грн.; за січень, лютий, березень, квітень 2018 року - 2 731,00 грн., а всього 36 998 грн..

Згідно із ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+……….(AnХ1%ХQn), де:

Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводиться стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, а тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18).

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин обґрунтовано вважав, що пеня за прострочення сплати аліментів за період з 16.12.2014 року по 30.04.2018 рік становить 11 181,09 грн. і відповідні розрахунки судом наведені у рішенні.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду від 12 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 червня 2019 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой