Провадження № 2/127/1641/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання.

Позов мотивований тим, що з 24.09.1999 року по 09.07.2018 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають двох дітей : сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця починаючи з 24.04.2018 р. до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року сину ОСОБА_3 виповнилося 18 років, в зв`язку з чим відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

На даний час син ОСОБА_3 згідно з довідкою №19625 від 08.02.2019, навчається на денній формі навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на 1-му курсі. Стипендію не отримує, власного доходу не має.

Позивачу потрібна матеріальна допомога, що стало підставою її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання.

Позивач подала заяву, у якій підтримала свої позовні вимоги та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач подав заяву, у якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Шлюб батьки розірвали 09.07.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 досяг повноліття 18 років.

На даний час син ОСОБА_3 згідно з довідкою №19625 від 08.02.2019, навчається на денній формі навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на 1-му курсі. Стипендію не отримує, власного доходу не має.

Син ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання, не працює, стипендії не отримує та не має власного заробітку чи доходу, повністю знаходиться на утриманні матері, якій одній вкрай важко матеріально утримувати сина та забезпечити його всім необхідним. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина на період його навчання.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 позов визнав та погодився сплачувати аліменти у розмірі в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і суд присуджує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 23.04.2019, на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 182, 183, 191, 199 СК України, ст.ст. 4,76-81, 89, 141,263-265 ЦПК

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 23.04.2019, на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.06.2019 р.

Суддя