ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Харків

справа № 621/3476/18

провадження № 22-ц/818/2828/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач: Комсомольської селищної ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комсомольської селищної ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, з апеляційною скаргою Комсомольської селищної ради на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року, у складі судді Вельможної І.В., в залі суду в місті Зміїв,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати дії відповідача у відмові в проведенні приватизації квартири АДРЕСА_1 з мотивів відсутності ордеру на квартиру - незаконними. Зобов`язати відповідача прийняти документи ОСОБА_1 щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 та здійснити її приватизацію за відсутності ордеру на житлове приміщення.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що з 23.12.1988 року позивач зареєстрований і постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Вказана квартира приблизно у 1982-1985 роках надавалася у користування та постійне проживання його матері - ОСОБА_2 та позивачу, як члену її сім`ї, житлово-експлуатаційним органом підприємства Зміївської ДРЕС, у власності якої на той час знаходився будинок АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позивач залишився проживати у вказаній вище квартирі. У травні 2018 року позивач вирішив скористатися наданим йому правом на безкоштовну приватизацію житла. Проте у відповідача відсутній ордер на спірну квартиру у зв`язку з чим позивачу відмовлено в приватизації житла. ОСОБА_1 вважає дії Комсомольської селищної ради незаконними у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано дії Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області щодо відмови в проведенні приватизації квартири АДРЕСА_1 з мотивів відсутності ордеру на квартиру - незаконними. Зобов`язано Комсомольську селищну раду Зміївського району Харківської області прийняти документи ОСОБА_1 щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 та здійснити її приватизацію за відсутності ордеру на житлове приміщення.

В апеляційній скарзі Комсомольска селищна рада просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вказує, що відповідач жодного разу не стверджував, що відмовляє позивачу у приватизації з підстав саме втрати ордеру. Натомість відповідач наголошував на тому, що позивачем на момент звернення із заявою про приватизацію квартири не надано жодного документу, який би свідчив про існування ордеру взагалі та про втрату ордеру. Зазначає, що позивач не використав усі можливості для отримання інформації, яка б підтвердила законність користування квартирою. Вказує, що з моменту смерті матері позивача, він не зробив жодних дій, щоб заявити про себе, як наймача неприватизованої квартири.

ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що відмова відповідача у прийнятті документів для приватизації з мотивів відсутності ордеру, підтверджена листом № 1634/0219 від 12.06.2018 року, що потягло за собою не вчинення дій по приватизації суперечить Конституції України та ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», а відтак і висновок суду першої інстанції про незаконність дій відповідача - є обґрунтованим і відповідає принципу верховенства права.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга Комсомольської селищної ради підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6, 7).

Відповідно до копії Довідок про склад сім`ї від 21.05.2018 року № 65 та від 17.05.2018 року № 1583, Договору № 1936 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 13.04.2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (до дня смерті останньої) зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13, 14).

З копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що з 23 грудня 1988 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5)

Матеріали справи містять копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , проте власників вказаної квартири не визначено, оскільки її ніхто не приватизував (а.с. 15-16).

За інформацією ПАТ «Державний ощадний банк України» від 21.05.2018 року № 319 ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та значиться в списках за вказаною адресою свій житловий приватизаційний чек не використав (а.с. 10).

Відповідно до довідки КП «Коммунальник» № 445 від 21.05.2018 року, в архівних документах підприємства корінця ордеру на квартиру за вищевказаною адресою немає (а.с. 11).

Архівний відділ Зміївської районної державної адміністрації у своїй довідці № 01-38/92 від 22.05.2018 року також повідомив про те, що рішення Зміївської ДРЕС про виділення на підприємстві вказаної квартири ОСОБА_2 відсутнє. (а.с. 12).

08.06.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про передачу йому у власність квартири за адресою АДРЕСА_1 , однак, отримав відмову, оскільки до заяви не надав копію ордера про надання жилої площі (а.с. 8).

Відповідач звертає увагу на норми п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, що затверджено Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404 (у редакції чинній на момент подання заяви про приватизацію) визначено, що громадянином до органу приватизації подаються наступні документи: оформлена заява на приватизацію квартири, копію документа, що посвідчує особу, технічний паспорт на квартиру, довідка про склад сім*ї та займані приміщення, копія ордера про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, заява-згода тимчасово відсутніх членів сім*ї наймача на приватизацію квартири.

Однак, у статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародно-правових документах про права людини закріплено право на повагу до житла.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 5 вказаного закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні абооперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм закону, двома обов*язковими умовами для виникнення у мешканців права на приватизацію комунальної квартири є - постійне проживання таких осіб у зазначеному житлі та їх особисте звернення до органів приватизації з порушеного питання.

Отже, участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 протягом тривалого часу, а саме з 23.12.1988 року проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому набув право на отримання житла у приватну власність.

Між тим, суд першої інстанції, крім іншого зобов*язав відповідача здійснити приватизацію спірної квартири, за відсутності ордеру на житлову площу.

Однак відсутність чи наявність ордеру є лише однією із обставин, яка підлягає встановленню при вирішенні питання про приватизацію житла.

Тому, вірним буде покласти на відповідача обов*язок вирішити питання про приватизацію без ордеру на житлове приміщення.

Отже, з урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивач на законних підставах проживає та є зареєстрованим в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє його можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає необхідним зобов`язати Комсомольську селищну раду Зміївського району Харківської області прийняти документи ОСОБА_1 щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 та розглянути питання про приватизацію без ордеру на житлове приміщення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комсомольської селищної ради задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року в частині зобов`язання Комсомольської селищної ради вчинити певні дії - змінити.

Зобов`язати Комсомольську селищну раду Зміївського району Харківської області прийняти документи ОСОБА_1 щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 та розглянути питання про приватизацію без ордеру на житлове приміщення.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна