Єдиний унікальний номер: 728/564/19
Номер провадження 2/728/284/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Бахмацький районний суд Чернігівської бласті

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Кропивненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 із яких: 1/2 його частки в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 та 1/2 як члена колгоспного двору.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, але у своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - територіальної громади в особі Кропивненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 , який доводився чоловіком позивачці (а.с. 11), помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у передбачений законодавством шестимісячний термін прийняла спадщину після його смерті, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою (а.с.13, 46).

Як вбачається зі змісту довідки за № 71, виданої 15.03.2019 року Кропивненською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого рахувались: голова двору - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 14).

Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджений в період з 1965 по 2010 роки (а.с.15-19).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Зі змісту довідки, виданої 21.02.2019 року КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.22).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с. 29-36).

В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачці у реалізації спадкових прав після померлого чоловіка в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є неналежне оформлення спадкодавцем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 23).

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , своєчасне прийняття нею спадщини, неналежне оформлення спадкодавцем права власності на належну частину будинку з надвірними будівлями, визнання позову відповідачем, приймаючи до уваги думку третіх осіб, які не претендують на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15.04.1991 року, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями після померлого чоловіка ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом».

Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом».

Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…».

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі, без винятку об`єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власної на об`єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року за № 121. За таких обставин, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку.

Як член колгоспного двору, ОСОБА_1 має право на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за нею слід визнати право власності на 1/2 його частину, як члена колгоспного двору.

Керуючись ч. 2 ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328, 392, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 76-81, 89, 200 ч.3, 206 ч.4, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 23 ППВСУ України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Кропивненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Крапивне Бахмацького району Чернігівської області право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 із яких: 1/2 його частина, як члена колгоспного двору та 1/2 його частина в порядку спадкування, як спадкоємцем першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 .

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Кропивненська сільська рада Бахмацького району Чернігівської області, с. Кропивне Бахмацького району Чернігівської області, вулиця Каденюка, 9, .

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 11.06.2019 року.

Суддя О.І. Глушко