Ухвала

14 червня 2019 року

м. Київ

справа № 368/1191/16-ц

провадження № 61-7530ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, в частині позовних вимог про зміну розміру аліментів, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Кагарлицької районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Обухівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, зміну способу та розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Кагарлицької районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Обухівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, зміну способу та розміру аліментів.

Неодноразово уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд змінити спосіб та розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2015 року до досягнення дітьми повноліття, які стягуються на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2015 року, стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 4 000 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2018 року уточнений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено спосіб та розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 жовтня 2015 року до досягнення дітьми повноліття, які стягуються на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 4 405 грн, починаючи з дня набрання чинності даним рішенням суду і до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 4 405 грн, починаючи з дня набрання чинності даним рішенням суду і до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2018 року скасовано, у задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 про зміну розміру стягнутих аліментів відмовлено.

У квітня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, в частині позовних вимог про зміну розміру аліментів, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1 921 грн.

Пунктом 3 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведені та не обґрунтовані.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, в частині позовних вимог про зміну розміру аліментів, ухвалені у малозначній справі, то вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 21 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, в частині позовних вимог про зміну розміру аліментів.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк