Ухвала

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 569/16481/14-ц

провадження № 61-2196ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання договорів поруки припиненими та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Рівненької області від 23 травня 2018 року, позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2007 року станом на 28 листопада 2014 року в розмірі 655 552,76 грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 40 486,00 доларів США, що еквівалентно 605 949,31 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 2 818,20 доларів США, що еквівалентно 42 179,68 грн; заборгованість за комісією в розмірі 7 423,78 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1 827 грн з кожного. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

22 січня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_1 в касаційній скарзі зазначено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що вона не була присутня в судовому засіданні 23 травня 2018 року, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду отримала рекомендованим листом 18 грудня 2018 року, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою було 17 січня 2019 року. Однак з 16 січня 2019 року по 22 січня 2019 року вона перебувала на лікуванні.

На підтвердження наведених доводів заявником надано відповідні докази, а саме: копії заяви про видачу судового рішення від 03 жовтня 2018 року та від 15 листопада 2018 року, копію поштового конверта зі штрихкодовим ідентифікатором 521 та копію довідки Комунального некомерційного підприємства «Деражненська районна лікарня об'єднаної територіальної громади» Деражненської сільської ради № 13.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2019 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку та наданням відповідних доказів, а також надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, та встановлено строк для виправлення вказаних недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 224, ОСОБА_1 отримала вказану ухвалу 15 лютого 2019 року.

25 лютого 2019 року на виконання вимог ухвали ОСОБА_1 подано засобами поштового зв'язку квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що вона не була присутня в судовому засіданні 23 травня 2018 року, розгляд справи відбувся без її участі, їй не було відомо, чи відбувся розгляд справи та яке рішення було прийнято. Вона очікувала рекомендованого листа із суду для того, щоб ознайомитися з текстом оскаржуваної постанови, однак рекомендований лист на її ім'я не надходив і вона не підписувала повідомлення про його вручення. 03 жовтня 2018 року вона звернулася до апеляційного суду з проханням надіслати на її адресу постанову апеляційного суду від 23 травня 2018 року. Листом апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року їй було повідомлено про те, що справу передано до суду першої інстанції. 15 листопада 2018 року вона звернулася до суду першої інстанції про видачу їй копії оскаржуваної постанови, яку вона отримала рекомендованим листом 18 грудня 2018 року.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

ЄСПЛ вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного суду від 23 травня 2018 року направлена до реєстру 25 травня 2018 року, зареєстрована - 28 травня 2018 року, оприлюднена - 30 травня 2018 року. Постанова Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року прийнята за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки вони не містять розумних пояснень пропуску строку подання касаційної скарги та існування об'єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду тривалістю понад сім місяців після ухвалення оскаржуваного судового рішення. ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження того, що судом апеляційної інстанції їй не було надіслано копії оскаржуваної постанови (довідка суду). Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення підстави для поновлення цього строку є неповажними, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року, наведені у клопотанні ОСОБА_1, неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання договорів поруки припиненими та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсними кредитного договору, договорів поруки та іпотечного договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук