Справа № 310/2632/18
2-з/310/37/19
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2019 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Стручкової Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку квартири у праві спільної сумісної власності подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права власності, виплату компенсації.

19.06.2019 року від ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить:

заборонити ОСОБА_2 до набуття рішенням Бердянського міськрайонного суду по справі №310/2632/18 законної сили чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні спірною квартирою яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити до набуття рішенням Бердянського міськрайонного суду по справі №310/2632/18 законної сили будь кому окрім власника ОСОБА_3 проживати та утримувати спірну квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні спільним майном, чим порушує її право на власність, змінив замок на вхідних дверях та не пускає її до квартири.

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд має право за заявою учасника справи вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд при розгляді заяви повинен, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, судом встановлено, що заявником не надано жодних достовірних доказів, які б свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення.

До того ж застосування такого виду забезпечення позову, про який просить позивач, фактично вирішує спір по суті.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову необґрунтована, тому у її задоволенні слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153,157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.І. Стручкова