Дата документу 22.03.2019 Справа № 321/292/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№321/292/18 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Н.О.
№ 22-ц/807/736/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованого природного газу,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованого природного газу.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що Товариство надає послуги з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. В січні 2016 року на підставі пункту 7 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, ПАТ "Запоріжгаз" було сформовано та направлено ОСОБА_3, який отримави технічний доступ до ГРМ, об'єкт якої за адресою: АДРЕСА_1 був прідключений до газорозподільної системи ПАТ "Запоріжгаз", заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу. Споживачу було присвоєно персональний ЕІС-код № НОМЕР_1, а облік постачання (розподілу) природного газу було забезпечено комерційним вузлом обліку газу на базі лічильника газу типу 4 "GALLUS" 2000 G4, заводський номер НОМЕР_2. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 протягом 2016 року і 2017 року здійснював оплату спожитого природного газу, що підтверджує споживання останнім газу та засвідчує факт приєднання до умов договору розподілу природного газу.

14 лютого 2017 року ПАТ "Запоріжгаз" на об'єкті споживача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено контрольне зняття показань комерційного вузла обліку газу на базі лічильника газу типу 4 "GALLUS" 2000 G4, заводський номер НОМЕР_2, за підсумками якого були відсутні зауваження. 15 серпня 2017 року при проведенні чергового контрольного огляду комерційного ВОГ та його складових було виявлено порушення споживача, яке відповідно до п.1 гл.2 розд. ХІ Кодексу ГРМ кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, про що було складено Акт про порушення № від 15 серпня 2017 року. За наявності підозри у несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ за ініціативою ПАТ "Запоріжгаз" лічильник направлено на експертизу, яка була проведена 28 серпня 2017 року в присутності споживача. Експертизою не виявлено несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, пломба та тавро державного повірника не порушена, лічильник не придатний, підлягає заміні, працює в позаштатному режимі. При перевірці метрологічних характеристик лічильника було встановлено перевищення похибки вимірювання, що свідчить про непридатність ЗВТ до експлуатації. За наслідками експертизи було складено Акт експертизи лічильника газу № 786 від 28 серпня 2017 року. 08 вересня 2017 року за результатами розгляду Акта про порушення № від 15 серпня 2017 року комісією прийнято рішення про його задоволення повністю, на підставі якого 29 вересня 2017 року оператором ГРМ було складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості, відповідно до пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ виходячи з 70 відсотків граничних об'ємів, з 15 лютого 2017 року по 14 серпня 2017 року, з урахуванням підключених газових приладів, що становить 26567,63 грн. 06 жовтня 2017 року на адресу споживача ОСОБА_3 направлено окремий рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, яка на теперішній час не сплачена.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, стягнути з ОСОБА_3 на їх користь в рахунок на оплату витраті необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу в сумі 26567,63 грн. та судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2018 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» вартість донарахованого неопублікованого об'єму та обсягу природного газу у сумі 26567,63 грн. та судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не пділягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що 15 серпня 2017 року при контрольній перевірці газового приладу обліку відповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, службовою особою ПАТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення №, відповідно до якого встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: розділ 11 гл. 2 п. 1.3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, розділ 11 гл. 2 п. 3.1 пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Не чіткий відбиток на свинцевій пломбі лічильного механізму (а.с.12).

15 серпня 2017 року на підставі акту № прилад обліку газу був демонтований та направлений на експертизу, про що було складено протокол №00057 про направлення засобу вимірювальної техніки типу 4 "GALLUS" 2000 G4, заводський номер НОМЕР_2, на експертизу (а.с.13).

Проведеною експертизою не виявлено несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, пломба та тавро державного повірника не порушена, лічильник не придатний, підлягає заміні, працює в позаштатному режимі. За наслідками експертизи було складено Акт експертизи лічильника газу № 786 від 28 серпня 2017 року (а.с.14).

Згідно довідки ДП «Запоріжжястандартметрологія» про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 28 серпня 2017 року №3-0630-17, лічильник газу G 4, заводський номер НОМЕР_2, виробник Галлус, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам п.6.9.1 Р 50-071-98 Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки. Підстави для визнання ЗВТ непридатним: відносна похибка вимірювання перевищує допустиму (а.с.15).

Згідно протоколу № 1422 від 08 вересня 2017 року (а.с.16) за результатами розгляду Акта про порушення № від 15 серпня 2017 року комісією прийнято рішення про його задоволення.

29 вересня 2017 року на підставі п.8 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем через позаштатний режим роботи лічильника газу був проведений перерахунок не облікованого (донарахованого) обєму (обсягу) природного газу і його вартості, завданого порушенням споживача, у розмірі 26567,63 грн. за період з 15 лютого 2017 року по 14 серпня 2017 року, про що було складено відповідний Акт-розрахунок (а.с.27).

06 жовтня 2017 року на адресу споживача ОСОБА_3 направлено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму (обсягу) природного газу та рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу від 29 вересня 2017 року, складеного за результатами розгляду комісією Акта про порушення № від 15 серпня 2017 року (а.с.28, 29).

Згідно уточненого розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу і його вартості в результаті виявлення роботи лічильника газу чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (а.с.79-80), за виявлене порушення нараховано 70 відсотків граничних об'ємів з 15 лютого 2017 року по 14 серпня 2017 року з урахуванням підключених газових приладів (газова плита - 2 шт., опалювальний прилад - 1 шт.), зареєстровано 2 особи, опалювальна площа 126,00м2.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції надав оцінку як фактичним обставинам справи, так і врахував чинне в сфері спірних правовідносин законодавство, зокрема, положення глав 2,3 розділу XI Кодексу газорозподільних мереж, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2014 року за №2494, якими визначено перелік фактів, які відносять до порушень споживача та кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу.

Відповідно до цього нормативного акту, до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об'єму природного газу, належить також пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Тож, законом визначено певні випадки (обставини) за яких наявні підстави вважати, що лічильник працює в позаштатному режимі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо того, що оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають вищу юридичну силу (ст.ст.8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту та таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Так, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_3 не було здійснено жодного порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (порушення позаштатного режиму роботи лічильника), в наслідок чого витрата природного газу лічильником би не обліковувалася.

Одночасно суд першої інстанції зауважив, що ОСОБА_3 був позбавлений будь-якої можливості самостійно встановити некоректне облікування витрат природного газу, оскільки відповідно до акту про порушення № від 15.08.2017 року саме спеціалістом не було виявлено дане порушення роботи лічильника, натомість встановлено не чіткість відбитку на пломбі.

Положеннями ст.61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто.

Зважаючи на те, що позивачем у даній справі не подано жодного доказу на підтвердження неправомірності дій ОСОБА_3, застосування до нього санкцій у вигляді стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного акту, передбачених розділом XI Кодексу газорозподільних систем, суд першої інстанції вважав незаконним.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позов базується на положеннях Кодексу ГРМ, а тому має бути задоволений.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія враховує наступне.

Жодними доказами не підтверджено та не доведено, що відповідачем будь-яким чином були порушені норми закону або правила споживання газу та не зазначено в чому проявилося порушення. яке зумовило б настання наслідків у вигляді додаткових витрат.

Також не доведено що саме на споживача покладається обов'язок контролювати коректність роботи вимірювальних приладів та втручатися у їх роботу у разі виявлення їх позаштатної роботи.

Пунктом 4 та 6 глави 6 розділу X Кодексу передбачено порядок експлуатації комерційного вузла обліку, а саме: за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

У разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає:

витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо;

відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об'єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу;

наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ;

індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення;

забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів;

інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

Разом з тим, зазначені положення не містять обов'язку споживача мати спеціальні пізнання для виявлення прихованих порушень у роботі лічильника та порядок обстеження лічильника за метою виявлення порушень.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 22 березня 2018 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков