Номер провадження: 22-ц/813/1491/19
Номер справи місцевого суду: 522/3782/15-ц
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Подавши 18.11.2015 р. заяву про збільшення позовних вимог позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.09.2008 р. в розмірі 121537,37 дол. США, суму заборгованості по сплаті пені за порушення кредиту та сплати процентів за кредит станом на 16.11.2015 р. у розмірі 317016,02 грн., а також суму сплаченого судового збору.

При цьому позивач посилається на те, що 15.09.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (далі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 99000,00 доларів США, який він зобов`язувався повернути у повному обсязі не пізніше 15.09.2026 р. та сплатити за користування кредитом проценти.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Всупереч умов Кредитного договору Близнюк П.В. з травня 2012 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по наданому кредиту у встановлені Договором строки та розміри, також має значну заборгованість зі сплати нарахованих процентів за користування кредитом, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Таким чином, станом на 16.11.2015 р. заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 121537,37 дол. США, з яких кредитна заборгованість у розмірі 93281,69 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 28255,68 дол. США.

Сума заборгованості ОСОБА_1 по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит станом на 16.11.2015 р. становить 317016,02 грн., з яких: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 89967,99 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 227048,03 грн.

В зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов Кредитного договору, позивачем 24.12.2014 р. на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушень умов Кредитного договору, проте відповідач своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та по процентам за користування ним не виконав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.09.2008 р. у загальному розмірі 121537,37 дол. США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2015 р. становить суму еквівалентну 2795359,51 грн. (два мільйони сімсот дев`яносто п`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 51 копійка), яка складається з: заборгованість за кредитом - 93281,69 дол. США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2015 р. становить 2145478,87 грн. (два мільйони сто сорок п`ять тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 87 копійок); заборгованість по процентам за користування кредитом складає 28255,68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2015 р. становить 649880,64 грн. (шістсот сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 64 копійки); а також стягнути пеню за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в загальному розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень, який складається з пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі - 30000,00 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 40000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням судуОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015 року та постановити нове, яким у позові ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду незаконне, необґрунтоване та таке, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інтенції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 15.09.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №0 (Кредитний договір, Правила), за яким Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 99000,00 доларів США, строком до 15.09.2026 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних.

Крім того, сторони погодились, що може бути встановлений інший розмір процентної ставки, при цьому додаткова угода до Договору не укладається. Сторони досягли згоди, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк, Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному від ставки визначеної за користування кредитом. (п.1.3.1. Правил)

Відповідно до умов Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбутися щомісячно, шляхом сплати ауїтетних платежів у розмірі 1260,00 (одна тисяча двісті шістдесят ) доларів США 00 цнт. День сплати ануїтетного платежу 15 число кожного місяця протягом строку кредитування. (п. 1.2.10 Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2.5. Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_3 у Банку.

Пунктом 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 18.06.2003 р. №254, визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на підставі наданих позивачем письмових доказів встановлено, що банком обов`язки за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.09.2008 р., були виконані належним чином - був наданий відповідний кредит згідно умов договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Суд апеляційної інстанції враховував , що статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, як це передбачено ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в свою чергу належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.09.2008 р., у зв`язку з чим у нього наявна заборгованість перед Банком.

В зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов Договору про надання споживчого кредиту №0 від 15.09.2008 р., позивачем 24.12.2014 р. на адресу відповідача була направлена вимоги про усунення порушень умов Кредитного договору, проте відповідач своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та по процентам за користування ним не виконав.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань, передбачених Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.09.2008 р., у строк, встановлений цим договором, суд правильно вважав, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов`язання.

У відповідності до п. 3.1.2 Правил , позичальник зобов`язаний достроково повернути всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит, у разі порушення останнім термінів сплати будь-яких своїх зобов`язань за Кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.09.2008 р., згідно розрахунків наданих позивачем, станом на 16.11.2015 р. на його користь, підлягає стягненню 121537,37 дол. США, 121537,37 дол. США, з яких кредитна заборгованість у розмірі 93281,69 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 28255,68 дол. США.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

З урахуванням зазначеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.09.2008 р. у загальному розмірі 121537,37 дол. США, що за курсом НБУ станом на день винесення рішення (24.12.2015 р.) (1 дол. США= 23,00 грн.) становить суму еквівалентну 2795359,51 грн. (два мільйони сімсот дев`яносто п`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 51 копійка) яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 93281,69 дол. США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2015 р. становить 2145478,87 грн. (два мільйони сто сорок п`ять тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 87 копійок); заборгованості по процентам за користування кредитом складає 28255,68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2015 р. становить 649880,64 грн. (шістсот сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 64 копійки).

Також, згідно розрахунків позивача, з відповідача слід стягнути пеню за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит, яка станом на 16.11.2015 р. становить 317016,02 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 89967,99 грн. та пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 227048,03 грн.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів врахувала, що згідно п. 4.1. Правил, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ до гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з п. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Керуючись п.3 ст. 551 ЦК України та враховуючи матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, суд правильно вважав за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом до 30000 гривень та розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом до 40000 гривень, а всього стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по сплаті пені за порушення кредиту та сплати процентів за кредитом в розмірі 70000 гривень.

Підсумовуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону, та надані позивачем докази на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, є належними, достовірними та допустимими виходячи з вищевикладеного.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375 , 381-384 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький