Справа № 527/1429/19
провадження 2/527/631/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Папенко Л.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області цивільну справу № 527/1429/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

09.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому прохала стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 25110,64 грн та судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивувала тим, щовони з відповідачем є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18.08.2009 року було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2009 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 01.09.2009 року було видано виконавчий лист, 04.09.2009 року відкрито виконавче провадження № 14633219. Станом на 01.02.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 14.05.2009 року по 01.02.2019 року становить 79635,63 грн. Згідно розрахунку позивача, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 14.05.2009 року по 01.02.2019 року становить 25110,64 грн.

02.08.2019 року відповідачем ОСОБА_2 направлено відзив на позовну заяву, відповідно до якого прохає зменшити розмір неустойки, з урахуванням того, що з 2008 року він перебуває в іншому шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей. До серпня 2016 року був безробітним. З серпня 2016 року від сплати аліментів не ухилявся, але виконавчий лист за місцем роботи не був переданий і утримання із заробітної плати не проводилось. В даний час заборгованість погашається. Крім того, в зв`язку з заборгованістю по аліментах на нього накладений штраф, який також необхідно сплатити. Прохає зменшити розмір неустойки по сплаті аліментів до 9584,98 грн та стягнути з нього 50 % судових витрат (а.с. 38-40).

14.08.2019 року представником позивача ОСОБА_4 було направлено відповідь на відзив, в якому прохає позов задовольнити в повному обсязі (а.с.60-61).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у ньому та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на своє складне матеріальне становище.

Представник третьої особи Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ Ю. Гузь направила до суду заяву про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладались на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02.10.2007 року ( а.с.9).

Згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 18.08.2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.05.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

01.09.2009 року видано виконавчий лист № 2-400 (а.с.10).

04.09.2009 року відкрито виконавче провадження № 14633219 (а.с.12).

Станом на 01.02.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 14.05.2009 року по 01.02.2019 року становила 79635,63 грн, що підтверджується довідками розрахунками Лохвицького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області (а.с.17-20).

У відповідності з вимогами ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України , у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 особа працездатного віку. Будь-які дані про те, що він має незадовільний стан здоров`я, хронічні захворювання чи медичні протипоказання щодо трудової діяльності відсутні. З огляду на викладене, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 допустив значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, то у ОСОБА_1 як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Позивачем надано розрахунок пені, що виникла з вини відповідача у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до розрахунку позивача, сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 за період з 14.05.2009 року по 01.02.2019 року становить 25110,64 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, розрахунок було проведено у відповідності із правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц.

Згідно з приписами ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+……….(AnХ1%ХQn), де:

Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Доказів на підтвердження відсутності заборгованості по сплаті аліментів відповідачем ОСОБА_2 не надано.

Посилання відповідача на наявність іншої сім`ї та утриманців, а також тимчасове безробіття не є підставою для звільнення його від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментних платежів та для її зменшення.

В зв`язку з викладеним, сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 за період з 14.05.2009 року по 01.02.2019 року становить 25110,64 гривень.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на якій вона посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою,…, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В той же час, позивачем не надано жодних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачені нею, в зв`язку з чим суд відмовляє у стягненні витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Керуючись ст. ст. 180,182,183, 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,13, 76-81,141, 263-265, 274-279 ЦПК України, п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Яшники Лохвицького району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Глобине Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 14.05.2009 року по 01.02.2019 року, в сумі 25110,64 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Глобине Полтавської області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Яшники Лохвицького району, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Суддя Т. В. Левицька