ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9268/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/428/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304090100
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвоката Піторака В.М., представника АТ "УкрСиббанк" - адвоката Ребрика А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/9268/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року, ухваленого суддею Дзюбич В.Л., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватне підприємство "Владіз" про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

у липні 2017 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватне підприємство "Владіз" про звернення стягнення на 1/2 частину (квартири) торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . Встановити спосіб реалізації іпотечного нерухомого майна, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та встановити початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. З вартості реалізації предмета іпотеки задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 06 грудня 2005 року в розмірі 61 102 (шістдесят одна тисяча сто два) долара США 60 центів, 2 152 (дві тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 14 копійок та на підставі Договору про надання споживчого кредиту №0 від 20 вересня 2007 року в розмірі 105 444 (сто п`ять тисяч чотириста сорок чотири) долара США 64 цента, 452 013 (чотириста п`ятдесят дві тисячі тринадцять) гривень 62 копійки, а також, стягнути з відповідача на користь АТ "УкрСиббанк" судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ "УкрСиббанк" зазначило, що 06 грудня 2005 року між АКІБ "УкрСиббанк", яке змінило найменування на ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №601 у відповідності з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 36500 (тридцять шість тисяч п`ятсот) доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки нерухомого майна, предметом якого була квартира АДРЕСА_2 . 20 вересня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №, у відповідності з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) доларів США. З метою забезпечення виконання цього зобов`язання за договором кредиту між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки нерухомого майна, предметом якого була квартири АДРЕСА_1 . Однак, своїх зобов`язань за договорами кредитів ОСОБА_1 не виконав, внаслідок чого станом на 29 червня 2017 рік утворилася заборгованість за договором кредиту №601 від 06 грудня 2005 року, яка становить 61 102 (шістдесят одну тисячу сто два) долара США 60 центів та 2 152 (дві тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 14 копійок, з яких: 29 692 (двадцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто два) долара США 17 центів - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 31 410 (тридцять одна тисяча чотириста десять) доларів США 43 цента - поточна заборгованість по сплаті процентів, 645 (шістсот сорок п`ять) гривень 22 копійки - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 1 506 (одна тисяча п`ятсот шість) гривень 92 копійки - пеня за несвоєчасне погашення процентів. Також станом на 29 червня 2017 року утворилася заборгованість за договором кредиту № від 20 вересня 2007 року, яка становить: 105 444 (сто п`ять тисяч чотириста сорок чотири) долара США 64 цента, 452 013 (чотириста п`ятдесят дві тисячі тринадцять) гривень 62 копійки, з яких: 53 277 (п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят сім) долара США 86 центів - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 52 166 (п`ятдесят дві тисячі сто шістдесят шість) доларів США 78 центів - поточна заборгованість по сплаті процентів, 101 154 (сто одна тисяча сто п`ятдесят чотири) гривні 63 копійки - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 350 858 (триста п`ятдесят тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 99 копійок - пеня за несвоєчасне погашення процентів. У відповідності до ст.ст.12, 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов`язання, а також порушення іпотекодавцем своїх обов`язків за договором іпотеки, іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки, тому просить задовольнити їх позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт Серія НОМЕР_1 виданого Тернопільським МУ УМВСУ у Тернопільській області 08 квітня 1998 року, місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) перед ПАТ "Укрсиббанк" (поштовий індекс 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1/12, р/р № НОМЕР_3 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) за кредитним договором №601 від 06 грудня 2005 року у розмірі 61 102 (шістдесят одна тисяча сто два) долари США 60 центів, що еквівалентно 1 593 563 (один мільйон п`ятсот дев`яносто три тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні 14 копійок та 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 14 копійок пені та заборгованості за кредитним договором №0 від 20 вересня 2007 року у розмірі 105 444 (сто п`ять тисяч чотириста сорок чотири) долари США 64 центи, що еквівалентно 2 750 008 (два мільйони сімсот п`ятдесят тисяч вісім) гривень 86 копійок та 452 013 (чотириста п`ятдесят дві тисячі тринадцять) гривень 62 копійки пені, звернути стягнення на предмет іпотеки: 1/2 частину торгово-офісного приміщення №1 загальною площею 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) на підставі договору дарування від 04 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бойко Л.В., за реєстром №6437 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 55,5 кв.м. та належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) на підставі договору дарування від 04 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бойко Л.В., за реєстром №6445 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності чи незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2019 року ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , приватне підприємство "Владіз" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) в користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" (поштовий індекс 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1/12, р/р № НОМЕР_3 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/9268/17 від 26 вересня 2018 року, у позовних вимогах ПАТ "УкрСиббанк" відмовити повністю, стягнути з позивача на його користь судові витрати сплачені при поданні апеляційної скарги, посилаючись на те, що воно є незаконне, необґрунтоване, неповно та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що суд неодноразово вказував, що ПП "Владіз" є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, однак, в матеріалах справи відсутня ухвала про залучення їх третьою особою до справи. Судом не надано належної оцінки усім доказам, які є в матеріалах справи. Зокрема, ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 04 жовтня 2012 року у справі №10/б-5022/1400/2012, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого заборонено стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів; ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 01 лютого 2013 року у справі №10/б-5022/1400/2012 про банкрутство СПД ФО ОСОБА_1 ; ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року у справі №10/Б-5022/1400/2012, де здійснено розподіл коштів від реалізації складу ліквідаційної маси до якої серед іншого увійшли 1/2 частина торгово-офісних приміщень по АДРЕСА_1 та 2/3 частини квартири по АДРЕСА_2 ; ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 27 грудня 2016 року у справі №10/Б-5022/1400/2012, де зазначено про погашення вимоги кредитора ПАТ "УкрСиббанк" в сумі 710 999,70 грн.

Від АТ "УкрСиббанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року у справі №607/9268/17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, посилаючись на те, що вказана апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, оскільки ОСОБА_1 помилково припускає те, що основне зобов`язання припинилося у зв`язку із ліквідацією фізичної особи-підприємця, однак, не врахував норми матеріального права, а саме: статті 51-52, 598-609 ЦК України та статті 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Півторак В.М. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник АТ "УкрСиббанк" - адвокат Ребрик А.М. апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст.23 Закону України "Про іпотеку" в результаті набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на іпотечне майно, а саме: 1/2 частину торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 іпотека є дійсною для набувача нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Останній набув статусу іпотекодавця за іпотечними договорами від 06.12.2005 року та 20.09.2007 року, укладеними між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , зі всіма правами та обов'язками за вказаними іпотечними договорами у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, в тому числі щодо обов`язку задовольнити вимогу іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення основного зобов`язання.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Законом України "Про іпотеку", зокрема положеннями частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду), два позасудові - на підставі виконавчого напису нотаріуса та на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодавець набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 590 ЦК України).

Статтею 12 Закону України "Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003р. Передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеку, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що ісснували до набуття права власності на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору №601 від 06 грудня 2005 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у сумі 36 500 (тридцять шість тисяч п`ятсот) доларів США, на термін з 06 грудня 2005 року по 05 грудня 2026 року, з процентною ставкою в розмірі 12,5% річних (а.с. 6-9).

06 грудня 2005 року було укладено Договір іпотеки між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О., в якому вказано, що Іпотекодавець передав Іпотекодержателю квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 57,0 кв.м., вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін склала 247 450 (двісті сорок сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень (а.с. 25-27).

Відповідно до п.4.1. вказаного Договору звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у: випадках, зазначених в п.п.2.1.1.-2.1.2. цього договору іпотеки; у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця або визнання його банкрутом; у разі прийняття рішення про ліквідацію юридичної особи - Іпотекодавця; у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим Договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором, а також, як вказано в п.4.2. звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя (а.с. 26, зворотня сторона).

Крім цього, згідно з Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20 вересня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у сумі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) доларів США, з кінцевим терміном погашення 18 вересня 2037 року, з процентною ставкою 11,9% річних (а.с. 10-17).

Цього ж дня було укладено Іпотечний договір між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., в якому вказано, що Іпотекодавець передав Іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,5 кв.м., вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін склала 323 800 (триста двадцять три тисячі вісімсот) гривень (а.с. 28-29).

Відповідно до п.4.1. вказаного Договору звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у: випадках, зазначених в п.п.2.1.1.-2.1.2. цього договору іпотеки; у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим Договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором, а також, як вказано в п.4.2. звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; договору про задоволення вимог Іпотекодержателя (застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя) (а.с. 29).

На підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1405 від 11 вересня 2011 року право власності на 1/2 частини (квартири) торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 було оформлено за ПП "ВЛАДІЗ", засновником якого була ОСОБА_3 Решти часток власником спірних приміщень залишився ОСОБА_1 (а.с. 55).

04 грудня 2014 року ПП "ВЛАДІЗ" згідно договорів дарування передає безоплатно відповідачу ОСОБА_2 1/2 частки торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 та 1/3 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , які були предметом договорів іпотеки.

30 жовтня 2012 року постановою Господарського суду Тернопільської області фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано банкрутом.

23 січня 2015 року відбувся аукціон та реалізація майна у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його вартості", де було реалізовано 1/2 частину торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 та 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , що залишилися у власності ОСОБА_1 і ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року ПАТ "УкрСиббанк" було розподілено 212358 грн., які банк отримав.

Відносно реалізації вказаного майна спору між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 не було.

Виник спір лише відносно майна, відчуженого ОСОБА_2 , яке було обтяжене договорами іпотеки.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 29.06.2017р., тобто на момент звернення в суд з даним позовом, сукупна заборгованість позичальника ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом № 601 0) від 06.12.2005 становила 61102,60 доларів США, з яких 29692,17 доларів кредитна заборгованість, 31410,43 доларів США - заборгованість по процентах та 2152,14 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом і процентами за період з 29.06.2016 по 29.06.2017, а також сукупна заборгованість позичальника ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом №0 від 20.09.2007становила 105444,64 долари США, з яких 53277,86 доларів США кредитна заборгованість, 52166,78 доларів США заборгованість по процентах та 452013,62 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом і процентами за період з 29.06.2016 по 29.06.2017.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , щодо того, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 грудня 2016 року визнано погашеними вимоги кредитора ПАТ "УкрСиббанк" в сумі 710 999,70 грн., оскільки судом встановлено, що вимоги та зобов`язання згідно з Кредитного договору №601 від 06 грудня 2005 року та Договору про надання споживчого кредиту №0 від 20 вересня 2007 року ОСОБА_1 перед ПАТ "УкрСиббанк" не виконані, а відповідно до ст.23 Закону України "Про іпотеку" в результаті набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на іпотечне майно, а саме: 1/2 частину торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 іпотека є дійсною для набувача нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Останній набув статусу іпотекодавця за іпотечними договорами від 06.12.2005 року та 20.09.2007 року, укладеними між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , зі всіма правами та обов`язками за вказаними іпотечними договорами у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, в тому числі щодо обов`язку задовольнити вимогу іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення основного зобов`язання.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 02 квітня 2019 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року підлягає поновленню.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року - залишити без змін.

Поновити виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2018 року.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 червня 2019 року.

Головуючий

Судді