Справа 688/1561/19
№ 2/688/578/19
Рішення

іменем України

(заочне)

10 червня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань Березюк Н.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії,

встановив:

22 квітня 2019 року представник КС «СуперКредит» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 15 грудня 2015 року уклала з кредитною спілкою «СуперКредит» кредитний договір №СК-44/0169/15/55/06, відповідно до якого отримала кредит в розмірі 3000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 15 грудня 2015 року. Посилаючись на те, що у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідач має сплатити суму простроченого тіла кредиту, нараховані проценти відповідно до кредитного договору, три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання, яку просив стягнути з відповідача та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 к.

Ухвалою суду від 03 травня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 28 травня 2019 року.

28 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 10 червня 2019 року у зв`язку з тим, що відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу у їхню відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала.

Разом з тим, відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу Шепетівського РВ УДМС України в Хмельницькій області від 08 травня 2019 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 . Згідно повідомлення виконавчого комітету Шепетівської міської ради за вих. 01-32/1697 від 08 травня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові №5 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснив, що при розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів слід виходити з положень Конституції України та враховувати, що кредитні відносини врегульовано законами України: від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України».

За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 15 грудня 2015 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №СК-44/0169/15/55/06, відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 3000 грн. 00 к.

Відповідно до пункту 3.1 Договору кредит мав надаватися ОСОБА_1 у національній валюті після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача.

Відповідно до видаткового касового ордеру від 15 грудня 2015 року позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу транш в сумі 3000 грн

Нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів, що передбачено п. 3.2 кредитного договору.

Відповідно до пункту 3.4 Кредитного договору у випадку прострочення термінів платежів, визначених в пункті 3 останнього укладеного сторонами Додаткового договору, Позивач має право стягувати з Відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі одного відсотка від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

Згідно пункту 3.6 Кредитного договору прострочення суми кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені.

Однак відповідач в порушення п. 3 умов кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором.

Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору станом на 11 квітня 2019 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідача становить 16 103 грн. 35 к., з яких: 5663 грн. 35 к. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 02 червня 2016 року по 11 квітня 2019 року; 10 440 грн. 00 к. сума заборгованості по пені за період з 02 червня 2016 року по 15 травня 2017 року.

Як вбачається з листа від 23 січня 2019 року Кредитна спілка «СуперКредит» повідомляла ОСОБА_1 про погашення простроченої заборгованості в термін до 02 лютого 2019 року, який вона отримала за місцем реєстрації та проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору, заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 2224 грн. 65 к., з яких: 1269 грн. 52 к. інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 16 грудня 2015 року по 28 лютого 2019 року; 299 грн. 10 к. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 16 грудня 2015 року по 11 квітня 2019 року; 656 грн. 03 к. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 16 грудня 2015 року по 11 квітня 2019 року.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом..

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором.

Викладене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16.

Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17 грудня 2013 р. № 14, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків.

Згідно частини першої статті 1048, частини першої статті 1054 ЦК України за користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 10 440 грн. 00 к. пені за період з 02 червня 2016 року по 15 травня 2017 року при сумарній заборгованості по сплаті процентів за період з 02 червня 2016 року по 11 квітня 2019 року в розмірі 5663 грн. 35 к.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зважаючи на те, що розмір пені значно перевищує сумарний розмір тіла, суд вважає необхідним зменшити розмір пені до 1500 грн.

За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем ОСОБА_1 допущено прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим підлягають до задоволення в сумі 9 419 грн. 00 к., яка складається з: 5 663 грн. 35 к. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 02 червня 2016 року по 11 квітня 2019 року, 1500 грн. 00 к. сума заборгованості по пені за період з 02 червня 2016 року по 15 травня 2017 року, 1269 грн. 52 к. інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 16 грудня 2015 року по 28 лютого 2019 року, 299 грн. 10 к. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 16 грудня 2015 року по 11 квітня 2019 року, 656 грн. 03 к. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 16 грудня 2015 року по 11 квітня 2019 року; 31 грн. 00 к. витрачені кошти на листування.

Крім того, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача згідно вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921 грн. 00 к. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 509, 525-527, 530, 549, 598-599, 610 612, 615, 625, 629, 638, 652, 653,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України; статями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 130, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь кредитної спілки «СуперКредит» (місцезнаходження юридичної особи: 02141, м. Київ, пр. П. Григоренка, 39-Б, оф. 123, ): 5 663 грн. 35 к. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 02 червня 2016 року по 11 квітня 2019 року, 1500 грн. 00 к. сума заборгованості по пені за період з 02 червня 2016 року по 15 травня 2017 року, 1269 грн. 52 к. інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 16 грудня 2015 року по 28 лютого 2019 року, 299 грн. 10 к. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 16 грудня 2015 року по 11 квітня 2019 року, 656 грн. 03 к. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 16 грудня 2015 року по 11 квітня 2019 року; 31 грн. 00 к. витрачені кошти на листування, а всього 9 419 (дев`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 00 к. заборгованості за кредитним договором №СК-44/0169/15/55/06 від 15 грудня 2015 року, яка виникла станом на 11 квітня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь кредитної спілки «СуперКредит» судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: