Справа № 727/4609/19
Провадження № 4-с/727/77/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , де заінтересованою особою виступає ОСОБА_2 , на дії та рішення державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, де заінтересованою особою виступає ОСОБА_2 , на дії та рішення державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області.

Вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.12.2008 року у справі №2-4108/08 задоволено позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 20.11.2008 року і до повноліття дитини.

У результаті розгляду справи, Шевченківським районним судом м.Чернівців було видано виконавчий лист №2-4108 від 23.12.2008 року.

Постановою Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецької області міського управління юстиції від 12.11.2009 року було відкрито виконавче провадження на підставі наказу суду від 23.12.2008 року.

Стверджує, що на даний час рішення суду перебуває на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Звертає увагу суду на те, що з 2009 року і по сьогоднішній день він - ОСОБА_4 добросовісно та у відповідності до ухваленого судом рішення, щомісячно сплачує аліменти, про що свідчать матеріали виконавчого провадження.

Разом з тим, головним державним виконавцем Юзефовичем Е.Е. Відділу ДВС в порушення ухваленого судом рішення та вимог чинного законодавства нараховано заборгованість зі сплати аліментів за 2018 - 2019 роки у розмірі - 8 495,94 грн., про що складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів №9917/1/19 від 11.04.2019.

Із складеним державним виконавцем розрахунком №9917/1/19 від 11.04.2019 щодо нарахування заборгованості заявник не погоджується, вважає її необґрунтованою та прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства та рішення суду від 22.12.2008 року. Так, вказує, що нарахована сума заборгованості визначена державним виконавцем відповідно до середньомісячного розміру заробітної плати одного штатного працівника м. Чернівці, що, на його думку, суперечить ухваленому судом рішенню від 22.12.2008 року.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Стверджує, що він - ОСОБА_4 протягом останнього часу не працює, аліменти сплачуються за рахунок пенсії його матері ОСОБА_6

Згідно квитанцій про сплату аліментів ОСОБА_4 розмір сплачених аліментів за 2018 рік склав - 11 639,2 грн., а за три місяці 2019 року - 3 185,46 гри., разом з тим вказані суми у таблиці розрахунку сплачених сум боржником складають за 2018 рік - 11 496,00 грн., за три місяці 2019 року - 2 173,00 грн., що, на думку заявника, не відповідає дійсності.

Стверджує, що він продовжує сплачувати аліменти відповідно до ухваленого судового рішення у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки останнім часом не працює, у зв`язку із сімейними обставинами доглядає за близьким родичем - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Нарахована сума боргу у розмірі 8 495,94 грн., на думку заявника, є не об`єктивною та великою для ОСОБА_4 , оскільки, останній не отримує доходів. Крім того, як зазначено в самому розрахунку державного виконавця, нарахована сума заборгованості надає право стягувачу звернутись до органів досудового слідства із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Зазначає, що нарахована сума боргу може призвести до безвихідної ситуації, коли «непід`ємна» сума заборгованості та притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 - призведе до відсутності аліментних виплат на утримання дитини та відповідно до невиконання рішення суду від 22.12.2008 року.

Сплата аліментів заявником проводиться щомісяця, докази сплати аліментів постійно передаються державному виконавцю, зокрема, про відсутність заборгованості було повідомлено ОСОБА_4 листом начальника Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці №14.2-24/4328 від 13.03.2018 року, в якому було повідомлено боржника про відсутність заборгованості зі сплати аліментів, зокрема, вказано: «Разом з тим, інформуємо, що Вами надано підтвердження щодо відсутності заборгованості по сплаті аліментів». Однак, згідно оскаржуваного розрахунку заборгованості ОСОБА_8 нараховано заборгованість за січень, лютий та березень 2018 року, що суперечить вказаному листу №14.2-24/4328 від 13.03.2018, яким було підтверджено про відсутність боргу станом на березень 2018 року.

Також, заявник, вважає, що застосування ст.195 Сімейного кодексу України відповідно до позиції Міністерства юстиції України можливе та доцільне на стадії початкових заходів примусового виконання в день відкриття виконавчого провадження. При цьому, звертає увагу суду на те, що виконавче провадження №15831980 було відкрите постановою від 12.11.2009 року, тобто набагато раніше дня набрання чинності змін в ст.195 СК України.

В частині 2 ст.195 Сімейного кодексу України Законом визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Разом з тим, на момент відкриття виконавчого провадження 12.11.2009 року та до 2018 року заборгованості у ОСОБА_9 зі сплати аліментів не було, та останній працював автослюсарем, про що свідчать матеріали виконавчого провадження.

Таким чином, законодавець зазначає, що аліментний борг може бути визначений виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості у тому випадку якщо наявна заборгованість у особи яка: не працювала на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу.

Стверджує, що в матеріалах справи наявна довідка про доходи ОСОБА_9 , видана приватним підприємцем ОСОБА_10 за 2008 рік, з якої вбачається що боржник займав посаду - автослюсаря, тобто має відповідну кваліфікацію.

Таким чином, вважає, що в будь-якому випадку якщо припустити, що у державного виконавця були підстави для застосування положень ст.195 Сімейного кодексу України, то при визначенні заборгованості останньому необхідно було врахувати відповідну кваліфікацію боржника, та звернутись до органів статистики з метою отримання таких даних.

Заявник вказує на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.12.2008 року було ухвалено стягнути аліменти з ОСОБА_4 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 20.11.2008 року і до повноліття дитини.

Вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, (розрахунок від 11.04.2018 року ) виконавчою службою по суті ставиться під сумнів ухвалене рішення від 22.12.2008 року.

Вказує, що він звернувся до суду з позовом, де третьою особою виступає Другий відділ державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.09.2018 року по справі №727/4853/18, було задоволено позовну заяву, зокрема, суд ухвалив звільнити ОСОБА_9 від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 42 208,87 грн. за період 2009-2018 року, визначену довідкою №6586/1 від 04.04.2018 року головного державного виконавця Юзефовича Е.Е. відділу ДВС.

Також, вказує, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.07.2018 року по справі №727/4126/18 скаргу ОСОБА_4 задоволено, Скасовано довідку №6586/1 від 04.04.2018 головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Юзефовича Е.Е., щодо встановлення заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів у розмірі 42 208,87 грн.

Крім того, зазначає, що він не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання. При цьому, постійного місця роботи та стабільного заробітку він також не має, що свідчить про незадовільний матеріальний стан останнього, у зв`язку із чим боржник позбавлений можливості сплатити заборгованість за аліментами встановлену Відділом ДВС за 2018-2019 рр. у розмірі 8 495,94 грн.

На основі викладеного, заявник просить суд зупинити стягнення з ОСОБА_9 заборгованості у розмірі 8495,94 грн. нарахованої за розрахунком заборгованості №9917/1/19 від 11.04.2018 року головного державного виконавця Юзефовича Е.Е. до винесення рішення судом за результатами розгляду скарги; скасувати розрахунок заборгованості №9917/1/19 від 11.04.2019 року головного державного виконавця Юзефовича Е.Е. Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, щодо встановлення заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів у розмірі 8495,94 грн.

В судове засідання заявник та представник заявника не з`явились, представник заявника надав суду заяву, згідно якої скаргу підтримують та просять розглядати справу у їх відсутність.

Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Юзефович Е.Е. в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду письмовий відзив на скаргу та заяву, згідно якої просить розглянути скаргу у його відсутність та відмовити в задоволенні вимог скарги. Також, згідно наданого відзиву на скаргу, державний виконавець вказує, що діяв відповідно до вимог Закону, заборгованість по аліментах була нарахована заявнику у відповідності до ст..195 СК України, а тому просить відмовити в задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена, про причини неявки суду не повідомила.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги скарги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, надані сторонами в їх сукупності, у межах заявлених вимог, суд приходить до висновків, щовимоги скарги частково обґрунтовані і підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Так судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.12.2008 року у справі №2-4108/08 задоволено позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 20.11.2008 року і до повноліття дитини (а.с.6). На підставі вказаного рішення суду, Шевченківським районним судом м.Чернівців було видано виконавчий лист.

На даний час виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення суду, перебуває на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Як вбачається з довідки Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №14.2-24/4328 від 13.03.2018 року заявника повідомлено про те, що ним надано підтвердження щодо відсутності заборгованості по сплаті аліментів, у зв`язку з чим постанови від 22.02.2018 року по відношенню до нього не були введені в дію (а.с.7).

Згідно представленого суду Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП №15831980 від 11.04.2019 року №9917/1/19 (а.с.9), за період з січня 2018 року по березень 2019 року включно, заявнику нараховано заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 8495,94 грн. Відповідно до проведеного розрахунку - державним виконавцем нараховано до сплати 1/4 відповідно до середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника підприємства м.Чернівців, на підставі довідок ГУ статистики у Чернівецькій області (а.с.40-42).

Також, з копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 24.02.2009 року він був звільнений з вказаної посади у ПП ОСОБА_11 (а.с.8-9).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_9 , виданої приватним підприємцем ОСОБА_11 за 2008 рік, боржник займав посаду автослюсаря (а.с.17).

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України № від 15.04.2019 року (а.с.43) інформація стосовно вказаного боржника - відсутня.

Згідно відповіді від Пенсійного фонду України № від 11.04.2019 року (а.с.44) інформацію стосовно ОСОБА_1 не знайдено.

Згідно відповіді від Пенсійного фонду України № від 11.04.2019 року (а.с.45) інформація про ОСОБА_1 як особи, яка працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відсутня.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.07.2018 року по справі №727/4126/18 скаргу ОСОБА_4 задоволено, Скасовано довідку №6586/1 від 04.04.2018 головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Юзефовича Е.Е. щодо встановлення заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів у розмірі 42 208,87 грн. (а.с.22-25).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.09.2018 року по цивільній справі №727/4853/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третьою особою виступає Другий відділ державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, було задоволено позовну заяву, зокрема, суд ухвалив звільнити ОСОБА_9 від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 42 208,87 грн. за період 2009-2018 року, визначену довідкою №6586/1 від 04.04.2018 року головного державного виконавця Юзефовича Е.Е. відділу ДВС (а.с.18-21).

Як вбачається з вказаного рішення суду від 06.09.2018 року та зазначеної ухвали суду від 13.07.2018 року, заявнику ОСОБА_1 було скасовано заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно довідки-розрахунку в/п №15831980 від 04.04.2018 року №6586/1, станом на 01.04.2018 року становила 42208,87 грн. Відповідно до проведеного розрахунку - державним виконавцем було нараховано до сплати 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідно до середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника підприємства м. Чернівців, без врахування кваліфікації ОСОБА_9

При цьому, відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи існування наведених рішень суду, які набрали законної сили та довідки Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №14.2-24/4328 від 13.03.2018 року, суд вважає, що вимоги скарги в частині скасування розрахунку заборгованості за період з січня 2018 року по березень 2018 року є обґрунтованими та в цій частині розрахунок заборгованості підлягає скасуванню.

Стосовно нарахування боржнику заборгованості зі сплати аліментів в період часу з квітня 2018 року по березень 2019 року включно, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу) визначається виконавцем у порядку, встановленому сімейним Кодексом України.

Статтею 195 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержував він такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем чи перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Разом з тим, вказані зміни до ст.195 СК України були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №4928 від 08.07.2016 року, який набуває чинності 08 липня 2017 року.

Згідно ч.2 ст.194 Сімейного кодексу України якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Таким чином, суд вважає, що застосування вимог ст.195 CK України в новій редакції виконавчою службою, за наявності для цього підстав відносно боржника ОСОБА_1 можливе з 08.07.2017 року, а тому в цій частині твердження заявника (зокрема з приводу нарахування заборгованості з 2008 року) до уваги судом не приймаються, оскільки заборгованість по сплаті аліментів нарахована з 2018 року.

При цьому, судом встановлено, що заявник впродовж оспорюваного періоду часу нарахування заборгованості періодично сплачував аліменти, про що свідчать відповідні квитанції (а.с.10-14).

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Частина 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно вимог ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Відповідно ч.1, 3 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 26 постанови № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону "Про виконавче провадження", відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Згідно із п. п. 3, 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (зі змінами), у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині нарахування заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 державний виконавець Юзефович Е.Е. діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому підстави для скасування розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з квітня 2018 року по березень 2019 року відсутні. При цьому, суд враховує і те, що звертаючись з даною скаргою до суду, заявник, по суті, не погоджується з стягнутим згідно рішення суду розміром аліментів саме у частці від заробітку/доходу, однак з відповідним позовом до суду про зменшення розміру аліментів не звертався та в матеріалах справи відсутні будь-які докази з цього приводу.

Окрім того, суд вважає безпідставними твердження заявника з приводу того, що з нього підлягають стягненню аліменти саме в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки чинним законодавством, зокрема частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст.448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 визначено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, заявлені заявником вимоги стосовно скасування розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів підлягають задоволенню частково, а саме за період з січня 2018 року по березень 2018 року включно. В іншій частині вимоги скарги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги за скаргою ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 18, 30, 46 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 від 02 червня 2016 року, ст.ст.10, 81, 82, 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Вимоги скарги ОСОБА_1 , де заінтересованою особою виступає ОСОБА_2 , на дії та рішення державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області задовольнити частково.

Скасувати розрахунок заборгованості №9917/1/19 від 11.04.2019 року головного державного виконавця Юзефовича Е.Е. Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, щодо встановлення заборгованості ОСОБА_8 зі сплати аліментів у розмірі 8495,94 грн. в частині включення до розрахунку заборгованості періоду часу з січня 2018 року по березень 2018 року включно.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

З повним текстом ухвали суду учасники справи можуть ознайомитись 21 червня 2019 року.

Суддя: