Справа № 241/95/19
Провадження № 2/241/173/2019
26.06.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Чудопалової С.В.,
при секретарі Небиліченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
16.01.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , мотивований тим, що він є власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2000 та згідно витягу про державну реєстрацію від 30.12.2010, реєстраційний номер 32532987. Відповідач його колишній зять, був зареєстрований у даному будинку 04.01.2011, але з 2014 року фактично не проживає за вказаною адресою, оскільки у 2015 він розірвав шлюб із його донькою - ОСОБА_3 . Із проханням знятися з реєстрації до відповідача він не звертався, оскільки місце його проживання невідоме. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.
Так, згідно договору купівлі-продажу від 11.08.2000 серії АВН № 526015, посвідченого приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області Озулу А.В., а також згідно витягу про державну реєстрацію прав № 28556471 від 30.12.2010 (реєстраційний номер 32532987) квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 (а.с. 6, 7).
Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) власником Ѕ частини житлового будинок АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11-16).
Згідно виписки з погосподарської книги за 2016-2020 роки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).
Згідно адресної картки квартири АДРЕСА_1 , за зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 9).
Відповідно до актів про обстеження житлового приміщення на предмет проживання за адресою: АДРЕСА_3 , складених депутатом Бердянської сільської ради Гребеник І.Г., за участю сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 2014 року і по теперішній час (а.с. 10).
У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник спірного будинку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи викладене, зважаючи на конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жиловому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним будинком, а тому позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 383, 391 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.
Суддя С.В. Чудопалова