Справа № 212/3128/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехта Р.В., з участю секретаря судового засідання Більченко Ю.О., представника відповідача - адвоката Мартинова Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_13 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_14 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_16 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_17 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_18 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_19 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_20 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_21 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_22 ) , ОСОБА_24 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_24 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_25 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_26 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_27 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_28 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_29 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_30 ), ОСОБА_32 ( АДРЕСА_31 ), ОСОБА_33 ( АДРЕСА_32 ), ОСОБА_34 ( АДРЕСА_33 ), ОСОБА_35 ( АДРЕСА_34 ), ОСОБА_36 ( АДРЕСА_35 ), ОСОБА_37 ( АДРЕСА_36 ), ОСОБА_38 ( АДРЕСА_37 ), ОСОБА_39 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_40 ( АДРЕСА_38 ), ОСОБА_41 ( АДРЕСА_39 ), ОСОБА_42 ( АДРЕСА_40 ), ОСОБА_43 ( АДРЕСА_41 ) до Публічного акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (50051, м. Кривий Ріг, проспект Металургів,1), ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» (49044, м. Дніпро, вул. Шевченко, 2 ) про визнання незаконними дій та визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників в порядку захисту прав споживачів, -

встановив:

12квітня 2019 року вищезазначені позивачі звернулись до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»» (далі - ПАТ «Криворіжгаз», Відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», Відповідач 2), позивачі в позові просили, суд:

-визнати незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку АДРЕСА_42 ;

-визнати незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкових приборів обліку газу для побутових споживачів природного газу;

-зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01.12.2016 року поновити побутовим споживачам природного газу, що є також позивачами по справі та мешкають в будинку за адресою АДРЕСА_42 , режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності лічильників;

-визнати незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу, що є позивачами по справі;

-визнати право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» за побутовими споживачами природного газу, що є позивачами по справі;

-визнати, що ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за свій рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу, що є позивачами по справі.

Позивачі в позові зазначають, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між позивачами, що проживають в будинку АДРЕСА_42 (далі за текстом - споживачі) та Публічним акціонерним товариством «Криворіжгаз» був укладений публічний типовий договір постачання природного газу Споживачам.

Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Доказом факту приєднання всіх Споживачів до Типового договору розподілу природного газу є щомісячне споживанням ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. У зв`язку з цим, слід констатувати, що права та обов`язки споживачів виникли з однієї підстави та, що предметом даного спору є однорідні права та обов`язки.

Права та обов`язки Споживачів чітко визначені Типовим договором постачання природного газу Споживачам, а саме Розділом IV. Ціна, порядок обліку та оплати природного газу, Розділом V. Права та обов`язки Споживача та Розділом VІ. Права і обов`язки Постачальника. Зміст типового договору, викладений постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, констатує, що права та обов`язки для всіх ОСОБА_44 є ідентичними.

Сумлінно виконуючи всі умови даного договору Споживачі регулярно оплачували рахунки ПАТ «Криворіжгаз» про сплату послуг за договором в терміни, визначені в рахунках.

В свою чергу ПАТ «Криворіжгаз» в односторонньому порядку перестало виконувати свої зобов`язання, визначені п. 6.2. даного договору в частині забезпечення споживачів безперервним постачанням природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором та забезпечення належної якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору.

В січні 2018 року ПАТ «Криворіжгаз» встановило ОСОБА_45 на будинок за адресою: АДРЕСА_42 , 17 загальнобудинковий вузол обліку газу. Даний факт підтверджується розрахунковими квитанціями споживачів, де зазначено, що об`єми спожитого природного газу нараховуються на підставі показань загальнобудинкового вузла обліку газу.

В лютому 2018 року ОСОБА_45 стало відомо, що для них ПАТ «Криворіжгаз» в односторонньому порядку почало нараховувати об`єми використаного природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу. Даний факт підтверджується копіями розрахункових квитанцій.

16 квітня 2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання по справі на 13 годину 00 хвилин 10 травня 2019 року.

20 квітня 2019 року до суду надійшли заяви позивачів про розгляд справи за їх відсутністю та витребування доказів.

10 травня 2019 року до суду надійшло клопотання ПАТ «Криворіжгаз» про відкладення судового засідання.

10 травня 2019 року в підготовче судове засідання було відкладено на 07 червня 2019 року.

07 червня 2019 року ухвалою суду від 07 червня 2019 року про призначення справи до судового розгляду, закрито підготовче судове провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 25 червня 2019 року о 13 годинні 00 хвилин.

17 травня 2019 року до суду надійшов відзив представника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки будь-яких порушень щодо нарахувань позивачам вартості послуг з газопостачання товариство не допускало, діяло на підставі п.13 розділу 3 Правил постачання природного газу затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, яким визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ.ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відповідно до Правил та Закону України «Про ринок природного газу» є гарантованим постачальником природного газу в м. Кривий Ріг, до обов`язків якого не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`ємів та обсягів розподіленого природного газу споживачам.

17 травня 2019 року до суду надійшов відзив представника ТОВ «Криворіжгаз» на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Планом розвитку газорозподільчої системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016 рік передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу за адресою: АДРЕСА_42 за рахунок товариства. Вказаний План розвитку газорозподільчої системи затверджено постановою НКРЕП від 31.03.2016 № 547, а тому є обов`язковим до виконання ПАТ «Криворіжгаз». Зазначає, що оскільки споживачі вже забезпечені на день подачі позову до суду загальнобудинковим вузлом обліку газу, тому у ПАТ «Криворіжгаз» відсутній обов`язок встановлювати індивідуальні лічильники газу цим споживачам.

Представник відповідача ПАТ «Криворіжгаз» - адвокат Мартинова Н.Ю. у судовому засіданні, що відбулося 25 червня 2019 року заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на підстави викладені у відзиві на позов, який долучений до матеріалів справи.

Представник відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у судове засідання, що призначено на 25 червня 2019 року не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 14 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачі проживають у будинку АДРЕСА_42 та є побутовими споживачами газу, що підтверджується матеріалами справи.

Мешканці будинку АДРЕСА_42 27 березня 2017 року звертались до ПАТ «Криворіжгаз» із заявою про встановлення внутрішньо квартирні прилади обліку газу (лічильники), що підтверджується матеріалами справи.

09 квітня 2019 року мешканці будинку АДРЕСА_42 звертались до ПАТ «Криворіжгаз» із заявою про надання копії актів: «Розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін стосовно системи газопостачання», «Приймання в експлуатацію загальнобудинкових (або під`їзних» приладів обліку газу».

Постановою НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування, згідно п.3.3.808 Додатку визначено витрати на встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу, зокрема в будинку АДРЕСА_42 в розмірі 25,9 тис.грн.

Судом встановлено, що відповідно до Акту передачі на баланс об`єктів власного майна за листопад та грудень 2017 року по ПАТ «Криворіжгаз» від 30.11.2017 року, 31.12.2017 року та акту приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 30.11.2017 року, 31.12.2017 року, по будинку АДРЕСА_42 встановлено загально будинковий вузол обліку газу.

В судовому засіданні судом встановлено, що представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у відзиві на позов від 15 травня 2019 року та в додаткових поясненнях, що надійшли до суду 25 червня 2019 року не заперечували факт нарахування позивам спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкових приборів обліку газу для побутових споживачів природного газу.

За змістом статті 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон № 3533-VI) споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

Відповідно до приписів ст.6 Закону № 3533-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Зміст статті 6 Закону № 3533-VI свідчить про наявність безумовного обов`язку відповідних суб`єктів господарювання - газорозподільних організацій забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення, у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб`єктів господарювання.

Стаття 6 Закону № 3533-VI визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 14-347цс18 від 07 листопада 2018 року (справа № 214/2435/17).

Окрім цього, згідно з п.5.4 глава 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 (в редакції, чинній на момент виникнення спору) за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620.

Відповідно до п.5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620 (в редакції чинній на момент виникнення спору) встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розрахуватися за спожитий газ за показниками будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Як вбачається із матеріалів справи загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлений за ініціативою ПАТ «Криворіжгаз», однак договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі-квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку не врегульовані між балансоутримувачем будинку та Відповідачем 1.

Договори між окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) та відповідачами, зокрема - щодо встановлення загальнобудинкового лічильника та проведення оплати за показниками такого лічильника, також не укладалися.

За таких обставин вбачається, що встановлення загальнобудинкового лічильника із позивачами у житловому будинку не погоджувалось та відповідач ПАТ «Криворіжгаз» у відповідності до вимог статті 6 Закону № 3533-VI не забезпечив встановлення саме індивідуального лічильнику газу, тому дії Відповідача 1 із встановлення загальнобудинкового лічильника газу підлягають визнанню незаконними.

Також визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу та договору (глава 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем).

Як встановлено судом, загальнобудинковий вузол обліку газу мешканцям будинку АДРЕСА_42 було прийнято на баланс об`єкта власного майна, зазначене свідчить про те, що встановлений такий вузол обліку.

Водночас із наданих пояснень Відповідача 2, вбачається, що Відповідачем 2 здійснюються нарахування споживання природного газу на підставі показань будинкового лічильника.

Зважаючи на неправомірність встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу мешканцям будинку АДРЕСА_42 , обсяг газу та розмір оплати, які відповідачі пред`явили для оплати позивачам на підставі даних загальнобудинкового лічильника є безпідставними та необґрунтованими.

Крім цього, встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в процесі споживання газу не відображає фактичного споживання газу кожним споживачем багатоквартирного будинку окремо, що породжує нарахування сум за споживання газу, який насправді не використовується споживачем.

Отже, якщо у побутового споживача не встановлено індивідуального лічильника, то в даному випадку відбувається математичний розрахунок спожитого газу оператором газорозподільної системи між споживачами у яких є квартирні лічильники газу та у яких немає таких лічильників, а отже неможливо встановити та перевірити правильність такого розрахунку.

Відповідно до чинного законодавства оплата за спожитий газ в такому випадку здійснюється відповідно до норми споживання, встановлених відповідними Постановами Кабінету Міністрів України, згідно зареєстрованих осіб.

Відповідно до п.п.3, 4, 7 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

З аналізу матеріалів справи та наведених положень законодавства вбачається, що в даному випадку порушуються права позивачів та призводять до невідповідності умов договору на постачання природного газу між побутовими споживачами та газорозподільною компанією, яким передбачається, що кошти сплачуються споживачем тільки за той газ, який він дійсно спожив.

За таких обставин підлягає поновленню позивачам режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників із відповідним зобов`язанням ТОВ Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок таких нарахувань.

Отже, на підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів щодо визнання за кожним з них права на забезпечення індивідуальними, безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» є обґрунтованими, а пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо врегулювання відносин із встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладання відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Разом з тим, позовні вимоги позивачів щодо зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз», за свій рахунок здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників, із зазначенням терміну, до якого вказані газові лічильники відповідач має встановити, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року, оскільки на момент ухвалення рішення по даній справі відбулась зміна строку встановлення таких лічильників для вказаної категорії осіб.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивачів, визнанням, за кожним з них, права на забезпечення індивідуальними лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» та зобов`язанням ПАТ «Криворіжгаз», за свій рахунок, в строк до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Уразі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними вимогами судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ч.1, п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції на час подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на місяць, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2019 року становив 1921 грн., тобто за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок, а за подання сорока трьома позивачами позовної заяви за шістьма вимогами немайнового характеру щодо кожного з них - 198247 гривень 20 копійок (768 гривень 40 копійок х 6 = 4610 гривень 40 копійок; 4610 гривень 40 копійок х 43 = 198247 гривень 20 копійок).

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої особи, які зазначені у цій статті звільняються від сплати судового збору у всіх судових інстанціях відповідно до зазначеного у ній переліку, не містить у переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, таких осіб, як споживачі. Зазначений перелік є вичерпним щодо сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, що призвело до збігу темпоральної (часової) та змістовної (сутнісної) колізій правових норм одного й того ж рівня.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п`ятої Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об`єктів справляння судового збору.

Застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов`язково слід у системному зв`язку з нормами статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір», тобто враховуючи характеристику об`єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Статті 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначають, що об`єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об`єкта справляння судового збору.

Отже, системне тлумачення статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Аналогічний висновок зроблений і в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача Публічного акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 132164 (сто тридцять дві тисячі сто шістдесят чотири) гривні 80 копійок, враховуючи обставину, що судом задоволено 4 позовні вимоги відносно вказаного відповідача, за кількістю позивачів, що становить 43 особи.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»», на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 66082 (шістдесят шість тисяч вісімдесят дві) гривні 40 копійок, враховуючи обставину, що судом задоволено 2 позовні вимоги відносно вказаного відповідача, за кількістю позивачів, що становить 43 особи.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу в будинку АДРЕСА_42 .

Визнати незаконним встановлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкових приборів обліку газу для побутових споживачів природного газу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_45 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_46 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_47 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_48 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_49 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_50 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_51 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_52 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_54 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_55 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_56 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_57 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_58 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_60 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_61 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_62 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_63 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_64 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_65 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_66 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_67 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_68 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_69 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_70 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_71 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_72 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_73 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_74 ), ОСОБА_32 ( АДРЕСА_75 ), ОСОБА_33 ( АДРЕСА_76 ), ОСОБА_34 ( АДРЕСА_77 ), ОСОБА_35 ( АДРЕСА_78 ), ОСОБА_36 ( АДРЕСА_79 ), ОСОБА_37 ( АДРЕСА_80 ), ОСОБА_38 ( АДРЕСА_81 ), ОСОБА_39 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_40 ( АДРЕСА_82 ), ОСОБА_41 ( АДРЕСА_83 ), ОСОБА_42 ( АДРЕСА_84 ), ОСОБА_43 ( АДРЕСА_85 ).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» поновити побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_45 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_46 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_47 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_48 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_49 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_50 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_51 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_52 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_54 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_55 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_56 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_57 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_58 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_60 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_61 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_62 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_63 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_64 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_65 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_66 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_67 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_68 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_69 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_70 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_71 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_72 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_73 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_74 ), ОСОБА_32 ( АДРЕСА_75 ), ОСОБА_33 ( АДРЕСА_76 ), ОСОБА_34 ( АДРЕСА_77 ), ОСОБА_35 ( АДРЕСА_78 ), ОСОБА_36 ( АДРЕСА_79 ), ОСОБА_37 ( АДРЕСА_80 ), ОСОБА_38 ( АДРЕСА_81 ), ОСОБА_39 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_46 ( АДРЕСА_82 ), ОСОБА_41 ( АДРЕСА_83 ), ОСОБА_42 ( АДРЕСА_84 ), ОСОБА_43 ( АДРЕСА_85 ) режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників з дати початку нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкових приборів обліку газу для побутових споживачів природного газу .

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо відмови в забезпеченні індивідуальними квартирними лічильниками побутових споживачів природного газу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_45 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_46 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_47 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_48 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_49 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_50 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_51 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_52 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_54 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_55 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_56 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_57 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_58 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_60 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_61 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_62 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_63 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_64 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_65 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_66 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_67 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_68 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_69 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_70 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_71 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_72 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_73 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_74 ), ОСОБА_32 ( АДРЕСА_75 ), ОСОБА_33 ( АДРЕСА_76 ), ОСОБА_34 ( АДРЕСА_77 ), ОСОБА_35 ( АДРЕСА_78 ), ОСОБА_36 ( АДРЕСА_79 ), ОСОБА_37 ( АДРЕСА_80 ), ОСОБА_38 ( АДРЕСА_81 ), ОСОБА_39 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_46 ( АДРЕСА_82 ), ОСОБА_41 ( АДРЕСА_83 ), ОСОБА_42 ( АДРЕСА_84 ), ОСОБА_43 ( АДРЕСА_85 ).

Визнати право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Публічного акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» за побутовими споживачами природного газу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_45 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_46 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_47 ), ОСОБА_47 ( АДРЕСА_48 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_49 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_50 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_51 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_52 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_54 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_55 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_56 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_57 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_58 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_60 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_61 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_62 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_63 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_64 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_65 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_66 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_67 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_68 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_69 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_70 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_71 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_72 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_73 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_74 ), ОСОБА_32 ( АДРЕСА_75 ), ОСОБА_33 ( АДРЕСА_76 ), ОСОБА_34 ( АДРЕСА_77 ), ОСОБА_35 ( АДРЕСА_78 ), ОСОБА_36 ( АДРЕСА_79 ), ОСОБА_37 ( АДРЕСА_80 ), ОСОБА_38 ( АДРЕСА_81 ), ОСОБА_39 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_48 ( АДРЕСА_82 ), ОСОБА_41 ( АДРЕСА_83 ), ОСОБА_42 ( АДРЕСА_84 ), ОСОБА_43 ( АДРЕСА_85 ).

Визнати, що Публічне акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за свій рахунок в термін до 01.01.2021 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_45 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_46 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_47 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_48 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_49 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_50 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_51 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_52 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_54 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_55 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_56 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_57 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_58 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_59 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_60 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_61 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_62 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_63 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_64 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_65 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_66 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_67 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_68 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_69 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_70 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_71 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_72 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_73 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_74 ), ОСОБА_32 ( АДРЕСА_75 ), ОСОБА_33 ( АДРЕСА_76 ), ОСОБА_34 ( АДРЕСА_77 ), ОСОБА_35 ( АДРЕСА_78 ), ОСОБА_36 ( АДРЕСА_79 ), ОСОБА_37 ( АДРЕСА_80 ), ОСОБА_38 ( АДРЕСА_81 ), ОСОБА_39 ( АДРЕСА_53 ), ОСОБА_46 ( АДРЕСА_82 ), ОСОБА_41 ( АДРЕСА_83 ), ОСОБА_42 ( АДРЕСА_84 ), ОСОБА_43 ( АДРЕСА_85 ).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», на користь держави судовий збір в розмірі 132164 (сто тридцять дві тисячі сто шістдесят чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»», на користь держави судовий збір в розмірі 66082 (шістдесят шість тисяч вісімдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення буде складено до 04 липня 2019 року.

Суддя: Р. В. Дехта