Постанова

Іменем України

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 524/414/16-ц

провадження № 61-36387св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

відповідачі (за зустрічним позовом): Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Заїчинська сільська рада Семенівського району Полтавської області, державний реєстратор Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Радченко Альона Леонідівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Кривчук Т. О., Бондаревської В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив зобов`язати ОСОБА_2 привести до попереднього стану (відновити) у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок від 12 травня 1988 року зі змінами від 11 листопада 1997 року, конструктивні елементи частково зруйнованої квартири АДРЕСА_1 шляхом відбудови стін: кухні літ. «1-1» площею 7,8 кв. м, кімнати літ. «1-2» площею 10,9 кв. м, сіней літ. «І» площею 9,7 кв. м, монтажу вікон та дверей в зазначених приміщеннях, відбудови перекриття та даху над усією квартирою у відповідності до вимог Державних будівельних норм та правил.

На обґрунтування позовних вимог вказував, що він є власником 8/25 частин домоволодіння з надвірними будівлями на АДРЕСА_1 (квартира № 1) .

Зазначав, що ОСОБА_2 , якій належить 17/25 частин цього будинку, без отримання необхідних дозволів, в належній їй частині будинку самочинно проводить ремонтні роботи. Зокрема, здійснила перепланування та переобладнання приміщень, а саме: вибила двері, вікна будинку, зняла дах.

Внаслідок часткового знесення зовнішніх стін у частині будинку відповідача, внутрішня стіна між їх частинами будинку фактично стала зовнішньою стіною, після зняття частини даху на його (позивача) частині даху утворилася дірка, зруйновано кухню літ. «1», кімнату літ. «2», сіни літ. «І», внаслідок чого технічний стан будинку погіршився, що призвело до необхідності проведення ремонту.

У травні 2016 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов, у якому просила:

- визнати протиправним рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції (далі - Департамент ДАБІ) у Полтавській області про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 25 грудня 2015 року № ПТ 07, а саме: житлового будинку на АДРЕСА_1 за замовленням ОСОБА_1 ;

- скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 25 грудня 2015 року № ПТ 13620007, а саме: житлового будинку на АДРЕСА_1 за замовленням ОСОБА_1 , проведену Департаментом ДАБІ у Полтавській області, із подальшим виключенням відповідних відомостей з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про звернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Радченко А. Л. Заїченської сільської ради про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 лютого 2017 року № 33850390 на 8/25 частин житлового будинку на АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ,

- визнати протиправними дії державного реєстратора щодо внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення № 33850390 та скасувати запис про право власності № 19006199 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який був внесений на підставі рішення № 33850390;

- зобов`язати ОСОБА_3 . усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою у точках 6-5-4-3 кадастрового плану, що розташована на АДРЕСА_1 ;

- звільнити належну їй земельну ділянку від частини влаштованого поверх неї даху на відстань до встановленої державним актом межі (у точках 6-5-4-3 кадастрового плану), демонтувати (знести) дах у вказаній частині;

- зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні та володінні належними їй на праві власності 17/25 частинами житлового будинку на АДРЕСА_1 шляхом демонтажу частини даху, який влаштовано над належною їй частиною будинку в результаті його самочинної (без погодження та без отримання належних дозвільних документів) реконструкції, в частині що нависає над належною їй частиною будинку;

- не чинити їй перешкод у проведенні реконструкції належних їй 17/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 у відповідності до чинних нормативних документів у будівництві та діючих вимог Державних будівельних норм та правил, а також в отриманні відповідних (на здійснення реконструкції і будівельних робіт) дозвільних документів;

- зобов`язати ОСОБА_3 (за його рахунок) відновити (збудувати) у кімнаті № 2-4 (колишній № 2-1) квартири № 2 цього ж будинку частину суміжної з квартирою № 1 стіни на місці демонтованої печі.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона є власником 17/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями на АДРЕСА_1 .

Рішенням Автозаводської районної ради міста Кременчука від 20 квітня 2005 року їй у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд передано земельну ділянку площею 313 кв. м за вказаною вище адресою, на підставі якого 03 листопада 2005 року виданий державний акт серії НОМЕР_1 .

Починаючи з 1997 року ОСОБА_3 , самовільно здійснював переобладнання та вдосконалення належної йому частини будинку, внаслідок чого дах нависає над її земельною ділянкою на 0,9 м.

Окрім того, через демонтаж печі, що була розташована в належній ОСОБА_3 частині будинку, її частина залишилась без опалення, що спричинило його руйнування.

Крім того, вважає незаконними дії органів, уповноважених на прийняття в експлуатацію та реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки добудови та реконструкції, здійснені ОСОБА_3 не відповідають вимогам законодавства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Департаменту ДАБІ у Полтавській області про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 25 грудня 2015 року № ПТ 07, а саме: житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 25 грудня 2015 року № ПТ 07, а саме: житлового будинку на АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 , проведену Департаментом ДАБІ у Полтавській області.

Зобов`язано Департамент ДАБІ у Полтавській області здійснити дії з внесення відповідних відомостей з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів у зв`язку зі скасуванням реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 25 грудня 2015 року № ПТ 07, а саме: житлового будинку по АДРЕСА_1 , за заявою ОСОБА_1

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Радченко А. Л. Заїченської сільської ради Семенівського району Полтавської області про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 лютого 2017 року № 33850390 на 8/25 частин житлового будинку на АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Визнано протиправними дії державного реєстратора Радченко А. Л. Заїченської сільської ради Семенівського району Полтавської області, що полягають у внесенні запису про державну реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення від 14 лютого 2017 року № 33850390 та скасовано запис про державну реєстрацію права власності № 19006199 на 8/25 частин житлового будинку на АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесеного на підставі рішення № 33850390.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні належною їй на праві власності 17/25 частинами житлового будинку на АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 313 кв. м на АДРЕСА_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 03 листопада 2005 року серії НОМЕР_1 , у точках 6-5-4-3 кадастрового плану, та звільнити належну ОСОБА_2 земельну ділянку від частини влаштованого поверх неї, зі сторони належних ОСОБА_1 8/25 частин будинку на АДРЕСА_1 , шляхом знесення (демонтажу) частини даху, який влаштовано над належною ОСОБА_2 частиною будинку зі сторони належних ОСОБА_1 8/25 частин будинку на АДРЕСА_1 на відстань до встановленої державним актом межі (у точках 6-5-4-3 кадастрового плану).

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні та володінні належними їй на праві власності 17/25 частинами житлового будинку на АДРЕСА_1 , а саме: не чинити перешкод у проведенні реконструкції належних ОСОБА_2 17/25 частин житлового будинку на АДРЕСА_1 у відповідності до чинних нормативних документів у будівництві та діючих вимог Державних будівельних норм та правил і в отриманні нею відповідних, на здійснення реконструкції і будівельних робіт, дозвільних документів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив із його необґрунтованості.

Виходячи із того, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями перешкоджає ОСОБА_2 користуватися належною їй частиною домоволодіння та земельної ділянки, суд частково задовольнив зустрічний позов.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні обох позовів, апеляційний суд виходив із їх недоведеності.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд послався на те, що останнім не надано належних та допустимих доказів того, що дії ОСОБА_2 перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з погіршенням стану належного йому житлового приміщення, а також доказів того, що відновлення конструктивних елементів частково зруйнованої квартири, що належить відповідачеві, є технічно можливим.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд зазначив, що Департамент ДАБІ у Полтавській області є територіальним органом - структурним підрозділом апарату ДАБІ України та не є юридичною особою, тому не може бути відповідачем у справі. Позовні вимоги до ДАБІ України Доценко І. Ю. не заявляла.

Крім того, ОСОБА_2 не надала будь-яких доказів, які б дозволяли встановити технічну можливість демонтажу частини даху, а також приведення житла ОСОБА_1 до попереднього стану.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови їй у задоволенні позову та залишити в цій частини в силі рішення суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду оскаржується лише в частині вирішення зустрічного позову, в іншій частині судове рішення не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається (частина перша статті 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Заявник зазначала, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, діючи відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Міністерства регіонального будівництва від 24 квітня 2015 року № 79, прийняв рішення про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме: збудованого (реконструйованого, добудованого та перепланованого) самовільно житлового будинку на АДРЕСА_1 за замовленням ОСОБА_1 без узгодження з нею, як співвласником прийнятого в експлуатацію у вказаний спосіб об`єкта нерухомості.

Апеляційний суд, відмовляючи їй у задоволенні вимог до Департаменту ДАБІ у Полтавській області з огляду на те, що він є структурним підроздіом ДАБІ України і неналежним відповідачем, не звернув увагу на те, що прийняття в експлуатацію спірного об`єкта здійснювалося саме Департаментом ДАБІ.

Структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад у межах делегованих Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» державних повноважень є підконтрольними центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а їхні рішення можуть бути розглянуті у порядку державного архітектурно-будівельного нагляду або оскаржені до суду.

Крім того, відмовляючи їй у задоволенні вимог до ОСОБА_1 , суд не звернув увагу на те, що самовільна добудова та реконструкція останнім своєї частини будинку порушує її право, як власника іншої частини будинку.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_1 подав відзив, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржуване судове рішення як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, державного реєстратора Заїченської сільської ради Радченко А. Л. про зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод у користуванні майном, та витребувано справу з Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що за договором дарування від 21 жовтня 1997 року ОСОБА_1 є власником 8/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями на АДРЕСА_1 , що в цілому складався з житлового будинку літ. «А, а, а2» житловою площею 20,0 кв. м, сараїв літ. «Б», «Е», вбиралень літ. «В», «З», зливної ями літ. «Я», огорожі № 1-4, 6, бруківки № 5, колонки літ. «К1», «К2», розташованих на землі державного фонду.

Власником інших 17/25 його частин є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 грудня 1997 року.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 03 листопада 2005 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 313 кв. м на АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 - площею 341 кв. м відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 17 лютого 2010 року серії НОМЕР_2 .

Згідно висновків будівельно-технічного дослідження від 16 травня 2017 року № 4/3-16, проведеного судовим експертом Шлапак С. Л. , житловий будинок літ. «А» відноситься до неопорних житлових будівель.

Подальша безпечна експлуатація 17/25 частин житлового будинку є неможливою.

Під час реконструкції 8/25 частин житлового будинку (квартира № 2 ) ОСОБА_1 змінено конфігурацію дерев`яного даху з заступом на частину даху з боку квартири № 1 на відстань близько 0,9 м.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування постанови суду апеляційної інстанції в оскарженій частині.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Звертаючись до суду з зустрічним позовом, ОСОБА_2 посилалась на незаконність дій органів, уповноважених на прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зокрема, Департаменту ДАБІ У Полтавській області, оскільки добудови та реконструкції, здійснені ОСОБА_3 , не відповідають вимогам законодавства.

Відмовляючи у задоволенні вимог до Департаменту ДАБІ у Полтавській області, апеляційний суд зазначив, що Департамент є територіальним органом - структурним підрозділом апарату ДАБІ України та не є юридичною особою. До юридичної особи ДАБІ України позивач вимоги не заявляла.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно із частинами другою та третьою статті 10 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV«Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

- структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

- виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю та нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, пунктом 1 якого встановлено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, є ДАБІ.

З урахуванням наведеного, правильним є висновок апеляційного суду про те, що Департамент ДАБІ у Полтавській області є неналежним відповідачем у цій справі. Вимоги до державного реєстратора Радченко А. Л. Заїченської сільської ради є похідними від вимог, заявлених до Департаменту ДАБІ у Полтавській області.

Інші доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін постанову апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року в оскарженій частині, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Полтавської області від 11 квітня 2018 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, державного реєстратора Заїченської сільської ради Радченко Альони Леонідівни про зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод у користуванні майном залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат