Номер провадження: 22-ц/813/3712/19
Номер справи місцевого суду: 502/806/18
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року за позовом Кілійської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування - Кілійська районна державна адміністрація звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відібрання без позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. В уточненій позовній заяві голова районної державної адміністрації вказала, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але часто змінює місце проживання, остання адреса, за якою вона мешкала: АДРЕСА_2 , має малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відомості про батька дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вказані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, який вироком Кілійського районного суду від 15.09.2017 року засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки. В березні 2016 року до служби у справах дітей Кілійської райдержадміністрації надійшло повідомлення служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради про те, що на підставі розпорядження Ізмаїльського міського голови від 02.03.2016 року № 86 «Про негайне відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 », діти були вилучені з сім`ї в зв`язку з загрозою життю та здоров`ю. Службою у справах дітей Кілійської райдержадміністрації було встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 влаштовані до Центру соціально - психологічної реабілітації, ОСОБА_3 - до будинку дитини. Данила вилучити з сім`ї не вдалось в зв`язку з тим, що під відібрання дітей мати разом з ним втекла. Також було встановлено, що ще одна дитина ОСОБА_4 разом з матір`ю на той час не проживав, а перебував у родичів на території Кілійського району. Після відібрання дітей ОСОБА_5 переїхала в с. Приозерне Кілійського району де винайняла житло придатне для проживання разом з дітьми, в зв`язку з чим діти були повернуті в сім`ю для спільного проживання. Сім`я ОСОБА_5 була під контролем Приозерненської сільської ради. З матір`ю дітей постійно проводились профілактичні бесіди щодо належного утримання дітей в сім`ї, створення їм належних умов для проживання, забезпечення належного догляду, харчування та необхідності проходження з дітьми медичного огляду. За період перебування ОСОБА_5 в с. Приозерне, вона тричі змінювала місце проживання. Літом 2016 року жінка з дітьми переїхала до м. Кілії, бо мала заборгованість перед мешканцями села, а в грудні 2016 року , з тієї ж причини, ОСОБА_5 переїхала до с. Василівка Кілійського району. Сім`я знаходилась під контролем Василівської сільської ради, з матір`ю постійно проводились профілактичні бесіди, але мати безвідповідально відносилась до виконання своїх батьківських обов`язків. В серпні 2017 р. до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло усне повідомлення Кілійського районного центру первинної медико - санітарної допомоги про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , проживає хлопчик, який часто буває голодний, який часто буває голодний та без нагляду дорослих. Представниками служби у справах дітей та КРЦСССДМ було проведено рейд за вищевказаною адресою, але на той час вдома нікого не було. В ході проведення рейду вдалося з`ясувати, що за даною адресою проживає ОСОБА_1 разом з малолітнім ОСОБА_4 , мати хлопчика ОСОБА_5 в с. Василівка. До служби у справах дітей райдержадміністрації було запрошена ОСОБА_5 для з`ясування вищевказаного факту. Мати повідомила, що вона залишила сина на тимчасове проживання у ОСОБА_1 дня підготовки дитини до школи в гуртку «АБВГДейка», але на теперішній час ОСОБА_1 категорично відмовляється віддавати їй сина та налаштовує дитину проти неї. ОСОБА_5 були роз`яснені її права та обов`язки рекомендовано вжити негайних заходів щодо повернення дитини в сім`ю та оформлення сина до Василівського НВК «ЗОШ I-IІ ст. - дитячий садок» . Але мати не вжила жодних заходів щодо повернення сина для спільного проживання та не надала документи для влаштування дитини до Василівського НВК «ЗОШ I - II ст.- дитячий садок». Питання щодо виконання батьківських обов`язків ОСОБА_5 винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації. Мати хлопчика на засідання комісії була запрошена , але не з`явилась пояснивши це тим , що не було з ким залишити молодших дітей. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації ОСОБА_5 було рекомендовано вжити заходів щодо повернення ОСОБА_4 в сім`ю та створення належних умов для проживання та навчання дітей, але ОСОБА_5 12.09.2017 року звернулась до Кілійської райдержадміністрації з заявою щодо тимчасового влаштування її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до Ізмаїльського міського цетру соціально - психологічної реабілітації та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до Ізмаїльського будинку дитини, в зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Також до Кілійської райдержадміністрації звернувся ОСОБА_12 з заявою про тимчасове влаштування його малолітньої доньки ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Ізмаїльського будинку дитини в зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Згідно з інформацією КБУ Кілійська ЦРЛ ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , були доставлені до педіатричного відділення Центру ПМСД та оглянуті сімейним лікарем. Малолітні діти мали діагноз: «Педикульоз» , «Мікроспорія», «Гострий бронхіт», стан дітей був середньої важкості, діти пройшли необхідний курс лікування, після чого влаштовані до Ізмаїльського спеціалізованою будинку дитини. Згідно з інформацією Ізмаїльського міського центру соціально-психологічної реабілітації, куди були влаштовані ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 р. діти потрапили до Центру в тяжкому психологічному стані - замкнуті, нетовариські, соціально - побутові навики не відповідали віковому розвитку. Стан здоров`я дітей так само був незадовільним, діти були недоглянутими з діагнозом: «Педикульоз» , «Мікроспорія». Після влаштування дітей до державних закладів мати не вжила жодних заходів щодо поліпшення житлово - побутових умов, не влаштувалась на роботу та не зверталась до служби у справах дітей райдержадміністрації з питання щодо повернення дітей для спільного проживання. За час перебування дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в Центрі соціально психологічної реабілітації, мати відвідала дітей лише один раз в грудні 2017 року. Згідно з актом Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини про результати відвідування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ОСОБА_5 жодного разу не відвідувала дітей та не цікавилась станом їх здоров`я. Таке ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей спричиняє суттєву шкоду їх правам, а також складає загрозу їх фізичному та духовному розвитку. Враховуючи вищезазначене, районна державна адміністрація як орган опіки та піклування просить суд:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі щомісячно на кожну дитину по 780 грн. та аліменти на утримання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі по 980 грн. на кожну дитину на особові рахунки дітей починаючи з дати подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

- передати дітей органам опіки та піклування.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2018 позов зажоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням судуОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року. Посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду незаконне, необґрунтоване та таке, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інтенції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що з наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження, відповідач по справі - ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до інформаційного листа Кілійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 1798/65-25 від 12.09.2017 р., відомості про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вказані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.

Вироком Кілійського районного суду Одеської області № 502/1566/16-к від 15.09.2017 р. ОСОБА_12 визнано винуватим за ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України.

Більш того, ОСОБА_5 14.09.2017 року звернулась до Кілійської райдержадміністрації з заявою щодо тимчасового влаштування її малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до Ізмаїльського міського центру соціально - психологічної реабілітації та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до Ізмаїльського будинку дитини, в зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

ОСОБА_12 14.09.2017 року звернувся до Кілійської райдержадміністрації з заявою щодо тимчасового влаштування її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Ізмаїльського будинку дитини, в зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Рішенням № 4 комісії з питань захисту прав дитини 07.09.2017 р. рекомендовано райдержадміністрації зобов`язати ОСОБА_5 . вжити заходів щодо повернення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в свою родину та створити умови проживання дитини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням № 1 комісії з питань захисту прав дитини 14.09.2017 р. влаштовано малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до Ізмаїльського міського центру соціально - психологічної реабілітації та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до будинку дитини терміном на 3 місяці.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 397 від 14.09.2017 р. влаштовано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до будинку дитини терміном на 6 місяців на повне державне забезпечення.

21.09.2018 р. Кілійською районною державною адміністрацією надано висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції враховував, що відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Аналогічні положення містить ст. 180 СК України.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст.150 Сімейного кодексу батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Колегія суддів вважає, обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір`ю вищевказаних дітей, фактично самоусунулась від належного утримання та виховання дітей і не бажає змінити своє ставлення до їх виховання, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ОСОБА_5 своїми батьківськими обов`язками.

Підсумовуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону, та надані позивачем докази на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, є належними, достовірними та допустимими виходячи з вищевикладеного.

Досліджуючи вимоги автора апеляційної скарги ОСОБА_1 , щодо неповного з`ясування судом обставин справи, неврахування судом того факту, що він є батьком однієї дитини - ОСОБА_4 і цей факт підтверджується рішенням Малиновського районного суду с. Одеси від 23 жлвтня 2018 року, яке набрало чинності 26 листопада 2018 року, незалучення його до участі під час розгляду справи, порушення його прав, вирішення питання про передачу його сина органу опіки, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення, є необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини, вирішенні оскаржуваним рішенням, стосуються позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , яка є матір`ю неповнолітніх дітей та стягнення з неї аліментів на утримання дітей.

Скаржник ОСОБА_1 на час ухвалення оскаржуваного рішення не був і не міг бути учасником прави, оскільки жодних законних підстав які б підтверджували наявність у спірних правовідносинах, які розглянув суд, порушень його прав чи інтересів.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року є чинним з 26 листопада 2018 року. Зазначеним рішенням відновлені права ОСОБА_1 щодо неповнолітнього сина.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375 , 381-384 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький