Номер провадження: 22-ц/813/965/19
Номер справи місцевого суду: 504/2299/18
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 504/2299/18

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Калараш А.А.,

за участю секретаря - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- скаржник - ОСОБА_4,

- заінтересовані особи - 1) Одеський державний університет внутрішніх справ, 2) ОСОБА_5, 3) Лиманський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Баловневої Оксани Сергіївни, заінтересовані особи - Одеський державний університет внутрішніх справ, ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій щодо накладення арешту, скасування постанови про накладення арешту, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Барвенка В.К. 01 серпня 2018 року про відмову в забезпеченні скарги,

встановив:

У липні 2018 р. ОСОБА_4звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської областіз вищезазначеною скаргою (а. с. 1 - 3).

Скаргу мотивує тим, що його донька - ОСОБА_5 не є боржником виконавчого провадження, тому арешт ј частини квартири, яка належить ОСОБА_5 є незаконним та підлягає скасуванню.

Одночасно з поданням скарги ОСОБА_4 подав клопотання про забезпечення скарги (позову) шляхом зупинення виконавчого провадження та зупинення накладення арешту на майно (а. с. 21 - 22).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.08.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення скарги (позову) за вищезазначеною скаргою (а. с. 38).

ОСОБА_4в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Задовольнити заяву про забезпечення скарги (позову) шляхом зупинення виконавчого провадження та зупинення накладення арешту на майно.

Посилається на те, що ухвалу постановлено судом першої при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Зокрема, вказує на те, що факт того, що він не є боржником виконавчого провадження не позбавляє скаржника права на захист своїх порушених прав.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, баланс інтересів учасників справи у її як найшвидшому розгляді, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення особи, яка прийняла участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не є боржником даного виконавчого провадження, відтак він не може оспорювати виконавчий документ (а. с. 38).

Суд вірно вважав, що законні підстави для зупинення виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дій або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Наведене свідчить, що суд, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. 447 ЦПК України, не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації арештованого майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального та процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Таким чином, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_4, відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року про відмову в забезпеченні скарги- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 березня 2019 року.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

А. А. Калараш