ЄУН 2-559/11
н/п 4-с/174/4/2019
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2019 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільногірськ цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенка Ю.Ю., стягувач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,-

В С Т А Н О В И В:

Представник за довіреністю Шевчук О.М. звернувся до суду із скаргою в інтересах ОСОБА_1 , вказуючи, що 20.04.2019 року його фактично було повідомлено про оцінку арештованого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку було проведено на підставі постанови керівника Вільногірського МВ ДВС про призначення суб`єкту оціночної діяльності у виконавчому провадженні від 29.01.2019 р. та договору № ОАМ- 2019 від 12.03.2019 р. на проведення оціночних робіт. Відповідно до висновку про вартість майна від 13.03.2019 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , була визначена в розмірі 273 000 грн. без ПДВ. Однак він вважає, що висновки про вартість вказаного майна, які надані ФОП ОСОБА_2 містять недостовірну інформацію, а під час оцінки було порушено вимоги чинного законодавства України щодо процедури проведення такої оцінки, внаслідок чого, ця оцінка не є дійсною, а висновки про вартість майна, зазначені вище, є протиправними та незаконними. Висновки оцінщика не відповідають дійсності, оскільки оцінка майна проводилась без огляду цього майна в натурі, тобто без вивчення його реального складу та стану на момент оцінки. Крім того, до обсягу майна, що оцінювалось, не включено новозбудовані господарські будівлі, розмір оцінюваного будинку не відповідає дійсності, оскільки проводився не простий ремонт будівлі, а її перебудова у наслідок чого змінились як загальний розмір будівлі, так і розмір його житлової частини, що не відображено у звіті.

Більше того, право власності за чинним ЦК України на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. На сьогоднішній день ним здійснюються дії щодо проведення такої реєстрації права власності на зазначене вище майно у дійсному обсязі цього майна, до проведення якої, оцінщик взагалі не мав права проводити оцінку цього майна, оскільки не визначено його обсяг та склад, що унеможливлює проведення будь-якої оцінки цього майна, а будь-які висновки щодо вартості цього майна, по суті є припущенням оцінщика та не відповідають дійсності, тобто є неправдивими.

Оскільки призначення оцінки майна, зазначеного вище є передчасним, державна реєстрація права власності на наявне майно, зазначене вище, ще не проведена, а будь-які висновки щодо складку оціненого майна та його дійсну вартість не відповідають дійсності, тому є очевидним, що дії посадової особи органу державної виконавчої служби, перелічені вище, є протиправними.

Є очевидним, що висновок оцінщика, не відповідає дійсності, не відображає усіх необхідних критеріїв для проведення дійсної (ринкової) вартості садиби, процедура здійснення оцінки здійснена із суттєвим порушенням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 447-449 ЦПК України, ст. 1, 3, 6, 11, 19, 36, 74 Закону України «Про виконавче провадження» просить визнати протиправними дії начальника Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенка Ю.Ю. щодо проведення оцінки арештованого майна - садиби, розташованої по АДРЕСА_1 , що містяться у звіті за № 1303.1/19 про оцінку майна від 14.03.2019 р., виготовленому суб`єктом оціночної діяльності, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та зобов`язати останнього припинити проведення виконавчих дій щодо оцінки зазначеного вище майна до проведення державної реєстрації права власності на це майно у повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу та вказані в ній обґрунтування підтримав та просить задовольнити.

Начальник Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенко Ю.Ю. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, просить у задоволенні скарги відмовити.

Стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про час, дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, в судове засідання представник банку не з`явився, заяви про розгляд скарги за відсутності їх представника не надав.

Вислухавши представника ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження, які оглянуто в судовому засіданні, що 21.06.2018 року головним державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Ткачовим В.В., відкрито виконавче провадження № 55999710 з виконання виконавчого листа № 2-559/11 виданого 15.10.2013 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області згідно якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/135541/3164/82 від 28.08.2007 року, для задоволення грошових вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 349613,94 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме будинок № 25, загальною площею 77,2 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

10.10.2018 року постановою Головного державного виконавця Ткачова В.В. здійснено опис та арешт майна боржника, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 .

29.01.2019 року начальником Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенком Ю.Ю. при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_5 Андрія Костянтиновича для виготовлення звіту про визначення вартості арештованого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1 .

Згідно звіту № 1303.2/19 від 14.03.2019 року про оцінку майна наданого суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ОСОБА_2 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінщиків № 98 від 25.01.14р.) ринкова вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , становить 273000,00 грн.

Листом від 11.04.2019 року, який отримано боржником 23.04.2019 року, начальник відділу ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_1 про результати оцінки майна.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Виконавець, відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок визначення вартості майна боржника. Відповідно до ч.5 цієї статті, у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Частиною третьою ст.62 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із ч.4 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Згідно роз`яснень викладених в пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», із змінами та доповненнями, у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі Верховного Суду від 23.06.2018 року у справі № 725/561/18, Верховний суд здійснивши системний аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», із змінами та доповненнями, дійшов висновку про те, що учасники виконавчого провадження мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні».

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, заявник оскаржує дії саме державного виконавця, а саме просить визнати їх протиправними щодо проведення оцінки арештованого майна, що містяться у звіті за № 1303.1/19 від 14.03.2019 року, який виготовлено суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , однак останнього залучено державним виконавцем постановою від 29.01.2019 року, після складання 10.10.2018 р. акту опису та арешту майна боржника ОСОБА_1 , тому ці дії вчинені державним виконавцем з дотриманням вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» і підстави для визнання їх протиправними відсутні.

Також, відсутні підстави для зобов`язання державного виконавця припинити проведення виконавчих дій щодо оцінки майна заявника до проведення державної реєстрації права власності на це майно у повному обсязі, оскільки таких підстав вказаний закон не містить, а безпосереднім обов`язком державного виконавця є саме неупереджене, своєчасне і в повному обсязі вчинення виконавчих дій з метою виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі.

При таких обставинах, в межах заявлених вимог, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі ст. ст. 18, 57 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 258-261, 447-452 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії начальника Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ляшенка Ю.Ю., стягувач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 10.06.2019року.

Головуючий-суддя: підпис А.А. Борцова