Справа № 640/8417/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Медведєвої Я.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін в судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість в розмірі 29759,00 грн. за кредитним договором № б/н від 06.03.2015 року. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те,

що 06.03.2015 р. між Акціонерним товариством Комерційним банком «Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № б/н на загальну суму 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов вказаного договору ОСОБА_3 не виконав належним чином свої зобов`язання за договором. Позивач зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 06.03.2015 року становить 29759,00 грн. яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 12607,97 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання у розмірі 17151,03 грн. Зазначає про те, що спадкоємці ОСОБА_3 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 23.11.2017 року по 23.05.2018 року. Позивач наголошує на тому, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На підтвердження вказаної обставини посилається на наявність копій паспортів відповідачів. Крім того, зазначає, що 30.08.2018 року позивачем було отримано відповідь Восьмої ХДНК. В обґрунтування того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є належними відповідачами по справі посилається на те, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулось, так як відповідачі не відмовились від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме шість місяців від дня відкриття спадщини. Відповідачам 03.03.2019 року було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін.

Згідно зі ст. 274 ЦПК України дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення відповідачів проти розгляду справи в поряду спрощеного позовного провадження не надходили, відзив на позовну заяву судом не отримано.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року №519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ "ПриватБанк", про що зазначено в п. 1.7. Статуту АТ КБ "Приват Банк" від 11.06.2018 року.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, 06.03.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає відповідачу кредит зі сплатою процентів. Заява ОСОБА_3 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. ОСОБА_3 підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг.

У заяві ОСОБА_3 та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання банк перед ОСОБА_3 виконав.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно будь-якого розміру ліміту, встановленого банком.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зімни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснення операцій по картрахункам.

Погашення кредиту передбачено п. 2.1.1.12.3, а саме поповнення карткового рахунку Держателя здійснюється шляхом внесення засобів в готівковому або безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок Держателя, а також шляхом договірного списання засобів з інших рахунків клієнта на підставі договору.

Згідно до п. 2.1.1.12.6, 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.1.2.13. Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не в повному обсязі сплачувалась сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 23.11.2017 року за ним утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 12607,97 грн., та нарахованої пені за прострочення зобов`язання в розмірі 17151,03 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором від 06.03.2015 року складає 29759,00 гривень.

Разом з тим, суд не може погодитись з висновками позивача з приводу того, що відповідачами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийнята спадщина на тій підставі що вони проживали на момент смерті з ОСОБА_3 та не подали заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що адресою реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 /а.с. 84-85/.

З наявних в матеріалах справи копії паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що зареєстрованим місцем проживання зазначено: АДРЕСА_1 а.с. 86-91/.

З копії свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 24.11.2017 р., серія НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 92/.

На запит суду про зареєстрованих у житловому приміщені осіб отримано довідку від 24.04.2019 року, відповідно до якої за адресою: АДРЕСА_1 , крім відповідачів по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано ще вісім осіб /а.с. 119/.

Відповідно до відповіді Восьмої ХДНК від 22.08.2018 року за № 3983/02-14 зазначено про те, що претензію кредитора № SAMDNWFC3 від 13.08.2018 року зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 1410, та долучено до спадкової справи № 298/2018 після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окремо зазначено про те, що в подальшому, при зверненні спадкоємців ОСОБА_3 до нотаріальної контори, їм буде повідомлено про наявність претензії кредитора.

Восьма ХДНК не має можливості повідомляти банк про звернення спадкоємців із заявами про прийняття (відмову від) спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Вказані відомості є нотаріальною таємницею, відповідно до ст. 8 ЗУ "Про нотаріат" /а.с. 100/.

Позивачем не надано до суду свідоцтва про право на спадщину, за яким відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Положеннями ч. 1 ст. 1216 ЦК України закріплено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Позивачем належним чином не обґрунтовано та не надано відповідних доказів в того, що відповідачі по справі взагалі є спадкоємцями в розумінні приписів ст. 1222 ЦК України, тобто є спадкоємцями за законом, або визначені такими на підставі заповіту.

Доказів на підтвердження того, що відповідачі по справі належать до кола спадкоємців, визначених ст.ст. 1261-1265 ЦК України, тобто входять до однієї з п`яти черг спадкування, позивачем суду не надано. Також не надано відповідного заповіту, яким би відповідачі були визначені як спадкоємці.

Приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Посилання позивача з приводу того, що відповідачі постійно проживали на момент смерті разом з спадкодавцем ОСОБА_3 не підтверджено належними доказами. Факт наявності реєстрації за однією адресою, за відсутності інших доказів, не може слугувати підставою для відповідного висновку позивача.

Висновки позивача про те, що відсутність відмови спадкоємців від прийняття спадщини, має наслідком її автоматичне прийняття, також не відповідають приписам законодавства.

Так, ч. 1 ст. 1296 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Положення ч. 3 ст. 1296 ЦК України про те, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, не означає автоматичного переходу прав та обов`язків, які входять до складу спадщини, від спадкодавця до спадкоємців.

Саме для здійснення переходу відповідних прав та обов`язків за спадщиною спадкоємцю необхідне отримання свідоцтва про право на спадщину.

За відсутності свідоцтва про право на спадщину, на підставі якого було б встановлено те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину, суд не може зробити висновок про те, що вказані особи є носіями прав та обов`язків спадкодавця.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України закріплено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповдіно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є належними відповідачами по справі з огляду на те, що позивачем не доведено факту прийняття останніми спадщини, у зв`язку з чим, в задоволені позову необхідно відмовити.

Згідно платіжного доручення №IHB98B265E від 18.04.2019 року позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 549, 554, 610, 611, 617, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 липня 2019 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко