Справа № 487/1981/19
Провадження № 2/487/1335/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

21.03.2019 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору дарування нежитлового приміщення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати частково недійсним договір дарування нежитлового приміщення, укладений 05.06.2018 р. між дарувальником ОСОБА_2 та обдарованою ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №2-356, про дарування нежитлового приміщення, що знаходиться в будинку 55/9 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, в частині дарування 1/6 частки вказаного нежитлового приміщення.

Провадження у справі не відкрито через виконання вимог п. 6 ст. 187 ЦПК України.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 55/9, що належить на праві власності ОСОБА_3

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 1/6 частку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 55/9. У травні 2018 року заявник звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом на 1/6 частку спірної нежитлової будівлі. Розгляд справи триває. Після звернення з вказаним позовом ОСОБА_2 відчужила спірне нерухоме майно на користь своєї доньки ОСОБА_3 за договором дарування нежитлового приміщення від 05.06.2018 р. Внаслідок чого позивач звернувся до суду з новими позовними вимогами про визнання недійсним укладеного між відповідачами правочину. Заявник вказує, що дії відповідачів свідчать про їх намагання утруднити або зробити неможливим оформлення позивачем прав на належне йому майно, у тому числі, і шляхом його відчуження.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом судового розгляду є вимога до відповідачів про визнання частково недійсним договору дарування 1/6 частку нежитлового приміщення, крім того, між сторонами існує спір і щодо визнання прав позивача на спадкове майно - 1/6 частку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 55/9.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.05.2018 року відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить нежитлова будівля, розташована в м. Миколаєві, вул. Чкалова, будинок 55/9.

Згідно з договором дарування нежитлового приміщення від 05.06.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори миколаївської області ОСОБА_5, ОСОБА_2 безоплатно передала у власність (подарувала) належне їй на праві власності нежитлове приміщення, що знаходиться в будинку 55/9 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, ОСОБА_3

Дії відповідачів свідчать про їх намагання утруднити або зробити неможливим оформлення позивачем прав на спірне майно, у тому числі, і шляхом його відчуження.

У разі невжиття заходів забезпечення позову існує ризик відчуження відповідачем спірного майна на користь третіх осіб в будь-який час.

На підставі викладеного, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, суд вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/6 частку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 55/9, що гарантуватиме реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

ЗаявуОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/6 частку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 55/9, що належить ОСОБА_3.

Копію ухвали направити до Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Т.А. Карташева