справа № 488/1160/18
провадження №2/489/825/19
14 червня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.09.2018 справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Ухвалою від 03.04.2019 витребувано у позивача докази на підтвердження вказаної у позові заборгованості.
У судове засідання, про яке повідомлялися неодноразово, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач разом з позовною заявою надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника за правилами спрощеного провадження та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
12.12.2008 між банком та відповідачем був укладений договір шляхом підписання анкети-заяви, в якій вказано, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. На підставі цього договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення.
Підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами.
Цей договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк (підпункт 9.12. пункт 9 Умов та Правил надання банківських послуг).
Між тим, як вбачається із матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість.
Згідно частини 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Отже, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.
Таким чином, ОСОБА_1 , підписавши анкету-заяву, відповідно до якої отримав та ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, уклав з позивачем договір про надання банківських послуг, при оформленні якого сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов, притаманних даному виду договору, що підтвердив своїм підписом у заяві-анкеті.
Підпунктом 6.5. пункту 6 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
За таких обставин, враховуючи наведені вимоги закону, умови укладеного між сторонами договору та наявні у справі докази, суд вважає вимоги банку в частині стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом обґрунтованими, а тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача пені та комісії, то суд виходить з наступного.
Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом статей 550,551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 21.10.2015 у справі № 6-2003цс15, 11.10.2017 у справі № 6-1374цс17.
У зв`язку із цим, стягнення з відповідача пені та комісії є неправомірним, а тому в цій частині вимог позов задоволенню не підлягає.
Щодо стягнення штрафу то суд виходить з наступного.
Як вбачається із доданих до позову Умов та Правил надання банківських послуг, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань становить 500 гривень + 5% від суми позову.
Із позову вбачається, що стягненню підлягають штрафи 250,00 грн. (фіксована складова) та 603,14 грн. (процентна складова).
Між тим, за підрахунком суду, розмір штрафу (процентна складова) складає 488,35 грн. (369,29 + 9397,78 х 5%), а тому позов в цій частині вимог позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (81,3%) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1432,50 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.
Керуючись статтями4,19,141,263-265, 280 ЦПК України,
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1432,50 грн.(одну тисячу чотириста тридцять дві гривні 50 коп.).
У іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 14.06.2019.
Суддя І.В.Коваленко