Провадження 4-с/127/33/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : судді Бойка В.М.

за участю секретаря Ревтюх О.А.

представника скаржника Ромащука В.М.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу Концерну «Військторгсервісу» на дії старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Дячук Віталія Володимировича, стягувача ОСОБА_1 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся Концерн «Військторгсервісу» із скаргою на дії старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Дячук Віталія Володимировича з вимогами визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дячука Віталія Володимировича щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 127/28626/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 11.04.2019 року. Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дячука Віталія Володимировича про відкриття виконавчого провадження № 58878984 від 12 квітня 2019 року.

Скарга мотивована тим, що 12 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дячуком Віталієм Володимировичем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №58878984 з виконання виконавчого листа № 127/28626/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 11.04.2019 року. Дії державного виконавця щодо прийняття до виконання виконавчого листа являються протиправними, а постанова про відкриття виконавчого провадження № 58878984 є незаконною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Скаржник зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 15 Закону 1404-УІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. А відповідно до ч. 2 цієї статті боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. В противагу зазначеній нормі закону державним виконавцем Дячуком Віталієм Володимировичем було відкрито виконавче провадження по відношенню до особи, яка не являється юридичною. Так, боржником в оскаржуваній постанові визначено Вінницьку філію Концерну «Військторгсервіс», яка є структурним підрозділом юридичної особи - Концерну «Військторгсервіс» і не являється самостійною юридичною особою. Крім того, виконавчий лист № 127/28626/18, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 11.04.2019 року, не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону1404-УПІ, оскільки у ньому в боржником зазначена особа, яка в розумінні ч. 2 ст. 15 Закону 1404- VIII не може бути боржником.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з даною скаргою. Представник скаржника в судовому засідання вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, доводи скаржника вважають необгрунтованими.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись належним чином повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Судом встановлено, що 12 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дячуком Віталієм Володимировичем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №58878984 з виконання виконавчого листа № 127/28626/18, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 11.04.2019 року. ( а.с.5) Боржником в постанові вказано Вінницьку філію Концерну «Військторгсервіс», який є структурним підрозділом Концерну «Військторгсервіс».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Окрім наведеного, відповідно до частин 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"). Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необгрунтованість вимог скарги, доводи скаржника стосовно того, що у постанові про відкриття виконавчого провадження невірно вказано боржника, та у виконавчому листі невірно зазначено боржника, а саме зазначено Вінницьку філію Концерну «Військторгсервіс», яка є структурним підрозділом юридичної особи - Концерну «Військторгсервіс» суд вважає надуманими, виконавчий лист по справі видано на підставі рішення суду по цивільній справі №127/28626/18 відповідачем по даній справі є Вінницька філіі концерну « Військторгсервіс», суд дійшов висновку про безпідставність вимог скарги, скаржиком не надано жодного доказу про неправомірність прийняття оскаржуваної постанови, яка прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 18, 23, 76-84, 89, 95, 133, 229, 258-261, 263, 265, 353, 354, 430, 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: