набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2180/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря Собчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 до Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Сидоренко Н.О. звернулась до суду із вказаним позовом в якому просить встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, з 2004 року по 08 лютого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 9,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме кадастровий номер НОМЕР_1 площа 8,99 га та кадастровий номер НОМЕР_2 : НОМЕР_3 площа 0,21 га, що належала померлій ОСОБА_3 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 30 березня 2005 року.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка згідно рішення виконавчого комітету Хрестівської сільської ради народних депутатів від 21.11.1990 року опікувалась позивачкою, тобто проживали разом та вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 9,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме кадастровий номер НОМЕР_1 площа 8,99 га та кадастровий номер НОМЕР_2 : НОМЕР_3 площа 0,21 га, яка належала померлій, та яку успадкувала позивачка як спадкоємець четвертої черги за законом, так як з 1990 року і по день смерті проживала однією сім`єю з спадкодавцем, вели спільне господарство.

На сьогоднішній день позивачка звернулась до нотаріальної контори з питанням видачі їй свідоцтва про прийняття спадщини за законом, але отримала відмову, оскільки неможливо встановити родинні відносини спадкодавця із спадкоємцем та не надано оригінал документу, що підтверджує право власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_5 від 02.08.2018 року, актовий запис № 3.

Згідно з архівної копії рішення Хрестівської сільської ради № 49 від 21.11.1990 року, ОСОБА_3 встановлено опікуном над ОСОБА_4 , в зв`язку з тим, що батьки не виконують своїх батьківських обов`язків.

Згідно свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_4 , остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 24.09.1994 року, позивачка ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище на ОСОБА_8 .

ОСОБА_9 ОСОБА_3 належала земельна ділянка розміром 9,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 30 березня 2005 року.

Згідно довідки виданої Хрестівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області №660/06-16, ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство.

Відповідно до наданої суду копії спадкової справи №35/2018 вбачається, що позивачка 02 серпня 2018 року звернулася до приватного нотаріусу Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до постанови від 02 серпня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 9,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 30 березня 2005 року, оскільки неможливо встановити родинні відносини спадкодавця із позивачкою та останньою не надано оригінал зазначеного державного акту на землю.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року).

У пункті 21 вказаної Постанови роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивачка є спадкоємцем четвертої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання з нею однією сім`єю, а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід власності належної спадкодавцю до неї у порядку спадкування.

Факт проживання позивачки з померлою однією сім`єю, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини встановлений із факту їх проживання за однією адресою в період часу з 1990 року по 08 лютого 2012 року та тих обставин, що останніми спільно велося господарство. До того ж відсутність оригіналу документу підтверджуючого право власності спадкодавця на земельну ділянку не позбавляє права власності позивача на спадкове майно, шляхом його визнання в судовому порядку.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивачка будучи спадкоємцем за законом прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця, у виді земельної ділянки, яка належала останньому на момент смерті.

З урахуванням викладеного та керуючись частиною 3 статті 1268 ЦК України, керуючись статтями 2,4,5,76-81,259,263-265,315-319,354,355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 2004 року по 08 лютого 2012 року, тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , картка платників податків НОМЕР_7 , право власності на земельну ділянку розміром 9,20 га розташованої на території Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме кадастровий номер НОМЕР_1 площа 8,99 га та кадастровий номер НОМЕР_2 : НОМЕР_3 площа 0,21 га, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 30 березня 2005 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Чаплинський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков