Справа № 214/7100/18
2/214/1103/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 березня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Джемерчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -
Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2018 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у звязку із закінченням строків давності та кримінальне провадження відносно нього закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у звязку зі звільненням ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності. При цьому у судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав у повному обсязі (а.с.6-7).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Так, як встановлено ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2018 року, в результаті протиправних дій відповідача позивачеві було завдано легких тілесних ушкоджень, у звязку з чим остання змушена була звертатись до КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» ДОР» з метою проведення експертизи та за медичною допомогою до лікарні, в наслідок чого понесла матеріальні витрати у загальному розмірі 264 грн. 59 коп., що підтверджується відповідними квитанціями та чеками (а.с.1, 15, 16, 20-21).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 264 грн. 59 коп. матеріальної шкоди є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За приписом ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Так, судом установлено, що матеріальну шкоду позивачеві завдано внаслідок винних дій відповідача, у звязку з чим суд уважає за необхідне стягнути на користь позивача і моральну шкоду, завдану внаслідок винних дій відповідача.
Отже, за наведених вище обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать витрати, у тому числі на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на часткове задоволення позовних вимог та керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., у відповідності до Закону України «Про судовий збір».
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1190 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 82, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) в рахунок відшкодування матеріальних збитків 264 грн. 59 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1190 грн.
Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.