Справа № 467/172/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.,

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

06 лютого 2019 року позивач подав до Арбузинського районного суду Миколаївської області позов, яким порушив питання про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Свої вимоги умотивував тим, що 22 жовтня 2010 року уклав з відповідачкою шлюб, який був зареєстрований Виконкомом Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області.

Від шлюбу має неповнолітню доньку ОСОБА_3, проте, шлюбні відносини з відповідною припинив, проживає окремо, спільне господарство не ведеться, у звязку із чим шлюб носить формальний характер, а його подальше збереження є неможливим і суперечитиме його інтересам.

Позивач, крім того, посилався на те, що має з відповідачем різні життєві принципи, і погляди на важливі життєві питання, між ними відсутнє взаєморозуміння, що стало причиною конфліктів і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Негативна атмосфера у сімї, на думку позивача, є шкідливою для виховання малолітньої дитини і суперечить його інтересам.

За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 22 жовтня 2010 року Виконкомом Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області, актовий запис № 7.

Процесуальні дії у справі

Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2019 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви та отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України.

22 березня 2019 року сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності і висловили свої позиції щодо позову.

Позиція учасників справи

Позивач у підготовче судове засідання не зявився, про його дату час і місце повідомлений належно, подав письмову заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, висловив позицію щодо підтримання позову та зазначив, що проти ухвалення судом рішення за результатами підготовчого провадження не заперечує.

Відповідач у підготовче судове засідання також не прибула, надала аналогічну заяву, якою проти задоволення позову не заперечувала, так само, як і проти ухвалення судом рішення за результатами підготовчого провадження.

За таких обставин, на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України, у звязку із визнанням відповідачем позову, суд вправі ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у порядку ст. 206 ЦПК України.

Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів позивача

Тож, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані йому докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до такого.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №104961, сторони уклали шлюб 22 жовтня 2010 року, який був зареєстрований Виконкомом Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж дня зроблено актовий запис № 7.

Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП №169162, яке було видане Виконавчим комітетом Кавунівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області.

Та відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття ж 55 СК України встановлює обовязок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Крім того, за ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин.

Та кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Але як слідує із позовної заяви, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними виникають конфлікти, у той час, як відповідач позов визнала, а тому таке дає суду підстави вважати, що вони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого шлюб носить формальний характер.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, окрім цього, виходив із положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, за якою обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Водночас, згідно із положеннями ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову у цьому випадку не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України підлягає розірванню, а позов відповідно задоволенню.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом він припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).

Щодо розподілу судових витрат

Суд, окрім цього, за імперативною вимогою ч.1 ст. 142 ЦПК України, у звязку із визнанням відповідачем позову, вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Тому з цих мотивів, керуючись ст. 12, 13, 89, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 22 жовтня 2010 року Виконкомом Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22 жовтня 2010 року зроблено відповідний актовий запис №7.

Повернути ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з державного бюджету 50 (пятдесят) відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні цього позову, що становить 233 (двісті тридцять три) грн. 70 коп.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца