Ухвала

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 737/694/18-ц

провадження № 61-7280 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

представник позивача - Крилова Олена Леонідівна;

відповідач - ОСОБА_1;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області у складі судді

Лібстера А. С. від 10 січня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду у складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Бечка Є. М., Харечко Л. К.,

від 01 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 23 жовтня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 1 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконувала,

на вимоги банку не реагувала, унаслідок чого утворилася заборгованості

за кредитом, яка станом на 31 травня 2018 року становила 115 433 грн 61 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 1 498 грн 08 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 108 203 грн 96 коп., заборгованість по пені та комісії у розмірі 5 731 грн 57 коп.

Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 115 433 грн 61 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області

від 10 січня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 23 жовтня 2012 року у розмірі 1 498 грн 08 коп., яка є заборгованістю за тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щовідповідач фактично отримала кредит у розмірі 1 500 грн, що підтверджується розрахунком банку,

а тому вимоги позивача у частині стягнення кредиту є обґрунтованими. Разом з тим банк не надав належних та допустимих доказів про досягнення між сторонами згоди про нарахування процентів за користування кредитом. Зазначення у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з Умовами надання кредиту, без ідентифікації самих Умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з такою редакцією умов, на якій наполягав банк. Умови та Правила надання банківських послуг, надані банком, підпису відповідача

не містять, належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, банком не надано.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01 березня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 січня

2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у порушення вимог статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та пункту 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг у анкеті-заяві від 23 жовтня 2012 року

не зазначено тип та номер кредитної картки, розмір кредитного ліміту, розміру процентної ставки, строк кредитування, що унеможливлює визначити умови кредитування, зокрема право банківської установи нараховувати проценти у відповідному розмірі та неустойку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення у частині відмови у задоволенні позову банку про стягнення процентів та неустойки скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 15 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року справу за позовом

АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» мотивована тим, що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання процентів й інших сум, передбачених договором за їх користування та за порушення умов договору, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів, ураховуючи що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. Проте суди відмовили банку у стягненні відсотків за користування кредитними коштами, чим, на думку банка, порушили вимоги статей 1046 та 1048 ЦК України. При цьому банк послався на відповідні судові рішення Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

2. Мотивувальна частина

Позиція верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Установлено, що для правильного вирішення справи, яка переглядається, необхідно встановити, чи є Умови та Правила надання банківських послуг складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не містять підпису позичальника. Тобто необхідно встановити, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року справу № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважала

за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовної практики розгляду судами аналогічних спорів.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області

від 03 серпня 2017 року передана на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, прийнята до провадження (№ 14-131цс19), а у справі, яка переглядається, наявні подібні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до закінчення перегляду

в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Ю. В. Черняк