Номер провадження: 22-ц/813/467/19
Номер справи місцевого суду: 12
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії -

ВСТАНОВИВ:

До суду 03 квітня 2017 року надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії.

Так, позивач викликалася у судові засідання на 07.06.2017 року, 07.07.2017 року, 21.08.2017 року, 26.09.2017 року, 12.10.2017 року, 08.11.2017 року та 04.12.2017 року проте позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Так, представником позивача у кожне судове засідання подавалась заява про відкладення розгляду справи з причини неможливості прибуття представника управління у судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судуЦентральне об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року, направити справу до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи без розгляду справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсіїсуд помилково дійшов зазначеного висновку, виходячи з того, що позивач викликалася у судові засідання на 07.06.2017 року, 07.07.2017 року, 21.08.2017 року, 26.09.2017 року, 12.10.2017 року, 08.11.2017 року та 04.12.2017 року проте позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. А також, що, представником позивача у кожне судове засідання подавалась заява про відкладення розгляду справи з причини неможливості прибуття представника управління у судове засідання.

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується принципом верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Верховенством права визнається панування права у суспільстві, яке вимагає від держави втілення його у законодавчій та правозастосовній діяльності (Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці (рішення від 09.10.1979 у справі Ейрі (п.24), рішення від 13.05.1980 у справі Артіко проти Італії (п.35), рішення від 30.05.2013 у справі Наталія Михайленко проти України (п.32)) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (пункт 1 ст.6 Конвенції).

Отже, право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Також у пункті 42 рішення ЄСПЛ «Бендерський проти України» від 15.11.2007, зокрема зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись, виходячи з обставин кожної справи (рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії» від 13.05.1980). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (cf. «Дюлоранс проти Франції» від 21.03.2000; «Донадзе проти Грузії» від 07.03.2006).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами визначено одним з принципів цивільного судочинства (пункт 11 частини 3 ст .2 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з п. З ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з частиною 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в поряд та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 2 частини 1 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Як вбачається з матеріалів справи 21.08.2017 року представник управління був присутній у судовому засіданні, про що свідчить заява про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами проте засідання було перенесено.

26.09.2017 року представник управління Дідоренко А.О. надала клопотання про проведення судового засідання у зв`язку з неможливістю прибуття у судове засідання.

12.10.2017 року представником управління також направлено клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з неможливістю прибуття у судове засідання

08.11.2017 року представник управління Дідоренко А.О. не могла бути присутньою у зв`язку з знаходженням у відпустці у зв`язку з навчанням з 06.11.2017-19.11.2017 року

Повістка про виклик у судове засідання 04.12.2017 року надійшла до управління лише 08.12.2017 року (а.с. 85), отже управління не було повідомлено належним чином у визначений законом строк про засідання 04.12.2017 року.

Отже, вказані в ухвалі від 04.12.2017 року доводи про те, що позивач не з`являвся в судові засідання та те, що представником позивача у кожне судове засідання подавалися заяви про відкладення розгляду справи не відповідають матеріалам судової справи.

Викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький