Ухвала

18 червня 2019 року

м. Київ

справа № 23682900/18

провадження № 61-3490ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стасюка Вячеслава Олексійовича на постанову Донецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Стасюк В. О. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року у вищевказаній справі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Стасюк В. О. звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що 15 лютого 2019 року ним було подано касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року, однак ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику. Вказану ухвалу від 25 квітня 2019 року було отримано заявником 04 червня 2019 року.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справу судового рішення свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Разом із цим, касаційна скарга не може прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В касаційній скарзі представником ОСОБА_1 - адвокатом Стасюком В. О. зазначено, що ОСОБА_1 оскаржує судове рішення лише в частині вирішення його вимог щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного простою, вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та матеріальної допомоги, а тому на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення заробітної плати за час вимушеного простою, вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та матеріальної допомоги під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16).

Отже, ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного простою, вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та матеріальної допомоги необхідно сплатити судовий збір.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у серпні 2018 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 762 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви).

Позовна вимога щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного простою, вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та матеріальної допомоги заявлена в розмірі 9 918,60 грн, тому судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 1 409,60 грн (9 918,60 грн х 1 %, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 1 409,60 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення) або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Стасюка Вячеслава Олексійовича задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови постанову Донецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стасюка Вячеслава Олексійовича на постанову Донецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев