Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.06.2019 р. 145/2144/18 2/145/200/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 04 серпня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 - син ОСОБА_4 .

Після розірвання шлюбу їхні неповнолітні діти проживатимуть з відповідачем. Спільного майна в них немає.

Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин. Вони втратили взаємні почуття один до одного, втрачено взаємоповагу, тому немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу. Причиною розірвання відносин стало те, що вони не могли знайти взаєморозуміння стосовно багатьох важливих питань щодо їхнього спільного проживання. У них різні характери та погляди на життя і різні плани щодо майбутнього. Тому в даний час між нами склались неприязні відносини, примирення уже неможливе.

Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам.

Просить розірвати шлюб.

Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Зазначила, що втратила почуття до відповідача, вони не підтримують шлюбних відносин з січня 2019 року. Протягом наданого судом строку не примирилися.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

04 серпня 2006 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3).

Мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4, 5).

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 25.01.2019 року сторонам надавався чотирьохмісячний строк для примирення. За наданий строк для примирення сторони не примирилися.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.12, 76-81, 89, 197-200, 263- 265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 04 серпня 2006 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 57, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 25 червня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на судове рішення буде подано протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.