Постанова

Іменем України

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 758/9228/14-ц

провадження № 61-23155св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі судді Оніщука М. І. від 10 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва у складі судді

Богінкевич С. М. від 28 жовтня 2014 року відкрито провадження у цій справі.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду

м. Києва від 28 жовтня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це ж саме судове рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі,поданій у травні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження обмежив гарантоване Конституцією України право на судовий захист.

Відзив на касаційну скаргу

У липні 2017 року від ПАТ «ВіЕйБі Банк» надійшли заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в яких банк посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність постановленої судом апеляційної інстанції ухвали.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенціївправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 27 ЦПК України 2004 року особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України 2004 року суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі у випадку, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Аналогічні положення містить стаття 358 чинного ЦПК України.

Судом апеляційної інстанції установлено, що ухвалами Апеляційного суду

м. Києва від 06 травня, 17 серпня, 30 листопада, 21 грудня 2015 року та

від 16 травня, 11 липня, 22 серпня, 07 листопада 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року.

Таким чином, установивши, що вже є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження цієї особи на це ж саме судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування положення пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України 2004 року.

Посилання у касаційній скарзі на те, що апеляційний суд обмежив право заявника на судовий захист є необґрунтованими, оскільки апеляційний суд діяв відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України, в межах наданих йому повноважень. Неодноразове оскарження ОСОБА_1 ухвали Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 рокув апеляційному порядку з одних і тих же підстав, свідчить про зловживання ним процесуальними правами.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта