Справа № 466/2871/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 червня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Едера П.Т.

секретаря с/з Кайрякової К.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1 .

справа №466/2871/19 2/466/1484/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась 05.04.2019 за правилами виключної підсудності відповідно до ст. 30 ЦПК України подала до Шевченківського районного суду м. Львова позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стислий виклад позицій сторін.

Обгрунтування позивача:

Позивач в позові зазначила, що згідно договору купівлі-продажу від 18.07.2016 року вона придбала у власність 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2000 року позивачу належить 1/2 частка вказаного будинку. Відтак після укладення договору купівлі - продажу позивачу належить будинок в цілому. Відчужувана 1/2 частка належана на праві особистої власності відповідачу ОСОБА_4 . Згідно умов договору купівлі-продажу відповідач, як продавець та треті особи, що зареєстровані в цьому будинку зобов`язувались передати частину будинку вільну від речей продавця до 18.07.2017 року. Однак в придбаному позивачем будинку залишились зареєстровані колишній власник та його син - відповідачі по справі. З метою захисту своїх прав, позивач просить застосувати спосіб захисту: припинення дії, яка порушує право.

Відповідачі у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подали.

Процесуальні дії у справі:

08 квітня 2019 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

25 червня 2019 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова постановлено проводити заочний розгляд справи.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

В судовому засіданні уповноважений представник позивача адвокат ДумичІ.І. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Відповідачі, при належному повідомленні у встановленому порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, за згоди сторони позивача суд згідно із вимогами п.п. 1-4 ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення про, що постановлено відповідну ухвалу.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, їх відповідності закону та необхідності їх задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступне.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 18.07.2016 року ОСОБА_2 придбала у власність 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .(а.с.6-7)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2000 року позивачу належить 1/2 частка вказаного будинку. Відтак після укладення договору купівлі - продажу позивачу належить будинок в цілому.(а.с.8)

Відчужувана 1/2 частка належана на праві особистої власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

У договорі купівлі - продажу від 18.07.2016 року продавець стверджував, що внаслідок продажу 1/2 частини житлового будинку не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних дітей та інших осіб, яких продавець зобов`язаний утримувати (п. 7 договору).

Відповідно до п. 8 договору продавець також гарантував, що прав у третіх осіб (в тому числі за договорами оренди, найму, позички чи шлюбним договором) як в межах України, так і за її межами немає.

Згідно з п. 9 цього ж договору продавець та треті особи, що зареєстровані в цьому будинку зобов`язувались також передати частину будинку вільну від речей продавця до 18.07.2017 року.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку ЛКП «Рясне 402» від 04.03.2019 року № 1463 в придбаному позивачем будинку залишились зареєстровані колишній власник та його син ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11)

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, відповідачі не знялися з реєстрації, а тому у разі будь-яких обмежень у здійснені права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користування власністю.

Законодавство, що застосоване судом при розгляді спірних правовідносин:

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 319, 321 ЦК України закріплено принцип-непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України Власник вправі вимагати усунення перешкод, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відомості про зняття з реєстрації вносяться до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на Відповідача.

Позивач ОСОБА_2 понесла судові витрати в розмірі 768 гривень, 40 копійок оплати судового збору за подання позовної заяви.(а.с.2)

Керуючись ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 289, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 , як власником будинку АДРЕСА_1 , права користування та розпорядження майном, визнавши ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування зазначеним будинком.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_2 судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) по 384,20 грн. з кожного.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , особняк.

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , особняк.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , особняк.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 липня 2019 року.

Суддя П. Т. Едер