Справа № 487/7645/18
Провадження № 2/487/706/19
УХВАЛА

26.03.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Батишевої Г.Ю.,

в присутності позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/7645/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив встановити факт родинних відносин між ним, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як між троюрідними братами та сестрою; визнати за ним право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 03.12.2015 року. Свої вимоги мотивував тим, що 03.12.2015 р. померла ОСОБА_5, яка є його троюрідною сестрою. Після її смерті відкрилась спадщина на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. 23.10.2018 р. постановою Третьої миколаївської нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та ненаданням документів, які є доказом родинних відносин зі спадкодавицею, та правовстановлюючих документів (оригіналів), що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно. Зауважив, що він є спадкоємцем п'ятою черги так само як і відповідач. Крім того, проживав і доглядав ОСОБА_5 до її смерті.

Ухвалою суду від 19.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

21.03.2019 року представником позивача було надано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_4.

У підготовчому засіданні позивач та його представник підтримали клопотання про забезпечення позову, просили задовольнити.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення позову, посилаючись на те, що рішенням суду від 29.11.2018 року було визнано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_4, а отже, накладення арешту порушить його право володіти, користуватися та розпоряджатися власністю.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Оглянувши матеріали додані до позовної заяви, вивчивши обґрунтування представника позивача щодо необхідності застосування заходу забезпечення позову, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а застосування саме такого виду забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

Керуючись ст.ст. 151 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №62, яка розташована у будинку №11, по вулиці Крилова у місті Миколаєві, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4.

Заборонити будь-яким органам та посадовим особам, які здійснюють державну реєстрацію, укладати угоди, вчинювати реєстраційні дії щодо реєстрації, перереєстрації, а також здійснювати відчуження квартири №62, яка розташована у будинку №11, по вулиці Крилова у місті Миколаєві.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та сторонам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвалу може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя І.В.Боброва