ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 654/3620/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/1044/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя-доповідач),

суддів: Бездрабко В.О.,

Кузнєцової О.А.,

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 ,

приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна, на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року у складі головуючого судді Францішка Ю.В.,

встановив:

10 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи стягувач ОСОБА_2 та приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що задовольняючи подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України її, як боржника у виконавчому проваджені, без вилучення паспортного документу суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та дійшов передчасного висновку стосовно тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника, не пересвідчившись в наявності у неї умислу на ухилення від сплати боргу. Крім того, суд не викликав самого боржника, чим, позбавив її можливості реалізувати свої права учасника судового провадження.

Посилаючись на відсутність фактів умисного ухилення нею від виконання рішення суду, а також на незаконність обмеження її права на спілкування із сім`єю, оскільки вона має намір виїхати за кордон з метою побачення із дочкою та онуками, просила скасувати заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, вжитих ухвалою Голопристанського районного суду Херсонській області у справі № 654/3620/16-ц від 06 листопада 2018 року.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасовано захід примусового виконання рішення у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, вжитих ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області по справі №654/3620/16-ц від 06.11.2018.

Задовольняючи вимоги заяви суд першої інстанції виходив з того, що підтвердження умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань ні приватним виконавцем, ні іншими учасниками провадження, суду не надано, а навпаки, з наявних матеріалів справи вбачається, що в рамках виконавчого провадження сума коштів заборгованості стягується з пенсії боржника ОСОБА_1 на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 вересня 2018року, яка була направлена для виконання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, що підтверджуються інформацією приватного виконавця від 22 квітня 2019 року №957, наданою заявнику. Крім того, заявник у своїй заяві зазначає, що вона має намір виїхати за кордон до своєї рідної доньки та онуків, тобто не в комерційних цілях та на певний період часу (відповідно до заяви-гарантійного листа), і обмеження побачення матері з донькою може порушувати норми Конституції України стосовно прав громадян на спілкування з сім`єю.

В апеляційній скарзі адвокат Хараїм О.В., діючи в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи просила ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволені вимог заяви у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що жодної підстав для скасування ОСОБА_1 заходу примусового виконання рішення у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, обґрунтованої належними та допустимими доказами, безпосередньо дослідженими в суді, в ухвалі суду не зазначено.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С., доводи апеляційної скарги визнав, зазначивши, що часткове стягнення заборгованості за рахунок пенсійних виплат, яке здійснюється на підставі постанови від 17 вересня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, не може свідчити про належне виконання боржником свого зобов`язання, закріпленого рішенням суду. Адже таке стягнення відбувається поза волею боржника, в примусовому порядку, а також розмір відрахувань із пенсійних виплат в порівняні з сумою стягнення за виконавчим документом не є спів мірною та такою, що забезпечило б виконання рішення в найкоротший час. Враховуючи зазначене просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволені вимог заяви у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Хараїм О.В. апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі. Просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволені вимог заяви у повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Теплова Я.С. апеляційну скаргу не визнала, зазначивши, що, на її думку, судове рішення є законними та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення а ухвалу суду без змін.

Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С., доводи апеляційної скарги визнав, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволені вимог заяви у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши додержання судом вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2018 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу. Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати Державний кордон України до виконання зобов`язань за виконавчим листом №654/3620/16-ц виданим 29 листопада 2017 року Голопристанським районним судом Херсонської області.

Ухвалюючи судове рішення про тимчасове обмеження у праві на виїзд за межі України, суд виходив із того, рішення суду залишається невиконаним, ОСОБА_1 на виклики до приватного виконавця не з`являється, декларацію про доходи не подає, інші вимоги, які перед нею ставилися, зокрема щодо надання відомостей про доходи, місце роботи, наявні кошти та майно, а також майнові права не виконує.

Установивши факт того, що невиконання боржником рішення суду зумовлено свідомим ухиленням від виконання рішення боржником, суд дійшов висновку про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу.

В грудні 2018 року, звертаючись із заявою про скасування таких заходів, ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що розглядаючи подання приватного виконавця про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України суд допустив порушення норм процесуального права, а саме не в повній мірі дослідив обставини справи, дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, не викликав боржника для участі у розгляді справи. Крім того ОСОБА_1 послалась, як на підставу для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, на те, що має намір поїхати за кордон для зустрічі з дочкою та онуками, а обмеження побачень матері з дочкою не відповідає вимогам Конституції України.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що підтвердження умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань ні приватним виконавцем, ні іншими учасниками провадження, до суду не надано. Разом з тим з наявних матеріалів справи вбачається, що в рамках виконавчого провадження сума коштів заборгованості стягується з пенсії боржника ОСОБА_1 на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 17 вересня 2018 року. Крім того, заявник у своїй заяві зазначив, що вона має намір виїхати за кордон до дочки та онуків, тобто не в комерційних цілях та на певний період часу (відповідно до заяви-гарантійного листа), і обмеження побачення матері з- дочкою не може порушувати норм Конституції України стосовно права громадян на спілкування із сім`єю.

Проте з такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Звертаючись до суду із заявою відповідно до частини 5 ст. 441 ЦПК України ОСОБА_1 просить скасувати застосовані судом обмеження, мотивуючи незаконністю та необґрунтованістю ухвали суду про її тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, а також метою виїзду за межі України для спілкування із сім`єю.

Вирішуючи питання, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що обмежувальний захід було застосовано до боржника у зв`язку із встановленням судовим рішення, яке набрало законної сили, та не скасовано у встановленому законом порядку, факту свідомого ухилення від виконання рішення суду.

Відтак скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування .

Посилання заявника на допущені судом при вирішенні подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для оскарження у встановленому законом порядку судового рішення, а не підставою для скасування застосованого судом обмеження відповідно до ч.5 ст. 441 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. знаходиться виконавчий лист №654/3620/16-ц виданий 29 листопада 2017 року Голопристанським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в загальному розмірі 582896,25 грн.

Рішення на час розгляду справи не виконано.

Постановою приватного виконавця Манікіна Д.С. від 17 вересня 2018 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у розмір 20% до виплати загальної суми боргу, з урахуванням витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця, в розмірі 641335.88грн.

Як вбачається з відомостей наданих приватним виконавцем Манікіним Д.М. станом на 14 червня 2019 року за рахунок відрахування з пенсійних виплат боржника, в межах виконавчого провадження №55371040, стягнуто 984.31грн. Із вказаної суми на користь стягувача в рахунок погашення заборгованості, стягнутої згідно рішення суду, перераховано 947.15грн. Окрім цього стягувачу компенсовано 33.45грн. коштів авансового внеску, сплаченого на витрати виконавчого провадження та стягнуто 3.71грн основної винагороди приватного виконавця.

Сукупність досліджених обставин справи, не дають на даний час підстав дійти переконливого висновку про наявність обставин, які давали б підстави для скасування обмежувальних заходів, оскільки виконання боргових зобов`язань є незначним по відношення до загальної суми боргу, жодних активних дій боржником в інтересах кредитора не вчинено, відтак не можна стверджувати про очікуване виконання рішення суду.

Посилання заявника на необхідність виїзду за межі України для побачення з дочкою та онуками, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів про наявність будь-яких обставин, які б зумовили обґрунтовану необхідність виїзду заявниці за кордон. Матеріали справи не містять жодного доказу, що неможливість виїзду ОСОБА_1 за кордон створює перешкоди у її спілкуванні з дочкою та онуками.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст.376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Відповідно до частини 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судове рішення, як таке, що постановлено з порушенням норм права, в силу вимог ст. 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна, задовольнити

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 квітня 20190 року скасувати.

У задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 червня 2019 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

О.А. Кузнєцова