Справа № 274/5721/18 Провадження № 2/0274/907/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.19 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
доОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
проподіл майна подружжя,
та за зустрічним позовомОСОБА_3
доОСОБА_1
проподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить поділити належне йому та ОСОБА_3 майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності: незавершений будівництвом житловий будинок (60% готовності) АДРЕСА_1 , автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , земельну ділянку площею 0,0837га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , визнавши за ним та ОСОБА_3 право власності на це майно в 1/2 частці за кожним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 09.08.2003 р. зареєстрували шлюб, за час перебування у шлюбі вони набули у власність майно, щодо якого виник спір, але угоди про добровільний поділ цього майна не досягли.

У лютому 2019 р. ОСОБА_3 звернулась з зазначеним зустрічним позовом, у якому просить виділити у власність ОСОБА_1 автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнути з нього на її користь вартість 1/2 частки автомобіля у розмірі 48 668,50 грн.

Зустрічна позовна вимога обґрунтована тим, що спірне майно було набуто нею та ОСОБА_1 у шлюбі і вона не заперечує проти рівного поділу нерухомого майна зі складу спірного, але оскільки автомобілем користується ОСОБА_1 , в процесі користування зменшується вартість автомобіля, то це порушує її права як співвласника, а тому автомобіль бути виділено у власність ОСОБА_1 , а вона згодна отримати компенсацію за належну їй частку автомобіля.

Судом з`ясовано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 09.08.2003 р. було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.08.2003 р. та встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2018 р. у справі № 274/2882/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та дружини (а. с. 8, 49 - 52).

Цим же рішенням цей шлюб розірвано.

ОСОБА_3 на підставі договору від 13.11.2004 р. купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку набула у власність незавершений будівництвом житловий будинок (60% готовності) АДРЕСА_1 (а.с. 9), що також підтверджується довідкою від 08.12.2017 р. № 480 Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" (а. с. 10).

ОСОБА_3 на підставі рішення від 29.12.2009 р. № 814 Бердичівської міської ради Житомирської області набула у власність земельну ділянку площею 0,0837га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 10.02.2010 р. серія НОМЕР_3 та витягом від 02.05.2018 р. з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 16, 13).

ОСОБА_3 набула у власність автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований 27.09.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а. с. 11).

Згідно з частиною третьою статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60, частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнається, що майно, щодо якого виник спір, як таке, що набуте за час перебування у шлюбі , є їхньою спільною сумісною власністю.

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що майно, щодо якого виник спір, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно зі статтею 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою статті 364 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

З наведених норм законодавства України випливає, що майно, щодо якого виник спір, може бути як поділено у рівних частках між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , так з нього може бути виділено у власність одного з них його неподільну частину за умови, що інший згоден отримати грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості частки цієї частини майна, при цьому така компенсація може бути присуджена Судом.

Як вбачається з первісного та зустрічного позовів, пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їхніх представників, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечують проти поділу нерухомого майна, яке входить до складу майна, щодо якого виник спір, та визнання за ними права власності на це майно у розмірі по 1/2 частці за кожним.

За таких обставин Суд вважає за можливе поділити це майно та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на нього у розмірі по 1/2 частці за кожним.

Щодо поділу автомобіля марки ЗАЗ моделі SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 183 Цивільного кодексу України встановлено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Тобто автомобіль є неподільною річчю.

Як випливає з зустрічного позову ОСОБА_3 , її пояснень та пояснень її представника, вона згода отримати грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки ЗАЗ моделі SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 48 668,50 грн.

ОСОБА_1 визнав обвину, на яку ОСОБА_3 посилається у зустрічному позові, про те, що автомобілем на даний час користується він, а також пояснив, що під час спільного проживання з ОСОБА_3 автомобілем також користувався він. Він не заперечує проти визнання права власності на автомобіль за ним, проте на даний час не має коштів, що б сплатити вартість 1/2 частки автомобіля ОСОБА_3 .

Суд вважає, що за таких обставин автомобіль має бути виділено у власність ОСОБА_1 як такому, що ним користувався та користується, при цьому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню вартість належної їй 1/2 частки автомобіля, яка становить 48 668,50 грн. (вартість автомобіля становить 97 337,00 грн., що підтверджується висновком про визначення ринкової вартості (а. с. 12), як пояснила ОСОБА_3 , вона з цією вартістю згодна).

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а позов ОСОБА_3 задовольняється повністю.

На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 1 189,02 грн. судового збору, що становить різницю між судовими зборами, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь один одного пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1 957,42 грн. - 768,40 грн.).

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) задовольнити частково.

2. Зустрічний позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) задовольнити.

3. Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : незавершений будівництвом житловий будинок (60% готовності) АДРЕСА_1 , автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , земельну ділянку площею 0,0837га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , визнавши:

- за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 1/2 частку незавершеного будівництвом житлового будинку (60% готовності) АДРЕСА_1 , та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0837га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 ;

- за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку незавершеного будівництвом житлового будинку (60% готовності) АДРЕСА_1 , та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0837га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 .

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за 1/2 частку автомобіля марки ЗАЗ моделі SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 48 668,50 грн.

5. В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат 1 189,02 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 07.06.2019 р.