ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5807/18 Номер провадження 22-ц/814/1432/19Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

за участю секретаря Зеленської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції з Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 березня 2019 року, ухваленого у складі головуючого судді Маханькова О.В., із складанням повного тексту рішення цього ж дня

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» про захист інформації про особу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального підприємства «Кременчукводоканал», в якому просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 280000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Позов мотивовано тим, що КП «Кременчукводоканал» обслуговує будинок, в якому вона мешкає, постачає питну воду та нараховує плату за надані послуги. Протягом останнього часу, подана питна вода надходила брудною, не відповідала санітарним нормам, що було зафіксовано на фото і відео та збережено зразки брудної води. Незважаючи на претензії з боку мешканців, адміністрація відповідача належним чином не реагувала, а тільки залишала в дверях записки про борги. В цих попередженнях були вказані її П .І.Б. , номер її квартири, її особистий рахунок та сума заборгованості. Вважає, що така інформація порушує її конституційні права і свободи, завдає моральну та матеріальну шкоду.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» про захист інформації про особу - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт заподіяння моральної шкоди відповідачем та відповідно її розмір.

Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню та вийшов за межі позовних вимог. Вказує, що судом не надано оцінку доказам наявним в матеріалах справи та не встановлений їх взаємний зв`язок. Наголошує, що судом першої інстанції проігноровано та не надано оцінки того, що позивач є інвалідом 2 групи, має захворювання, які є наслідком отриманих травм в ДТП, в тому числі ЗЧМТ, також не надано оцінки випискам із денного стаціонару, які підтверджують, що у випадку протиправної поведінки будь-якої особи у неї, ОСОБА_1 , виникають душевні, тобто, моральні страждання, які переходять у фізичні.

Вважає, що відповідач незаконними діями порушив її конституційні права, розповсюдивши персональні дані без її згоди, які захищені ЗУ «Про інформацію»

Відзив на апеляційну скаргу подало КП «Кременчукводоканал», яке вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки відсутні визначені законом підстави для стягнення моральної шкоди зазначеної апелянтом. Вважає вимоги безпідставними та необґрунтованими. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення районного суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. ст. 11, 21 ЗУ «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про захист персональних даних» персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

Закон України «Про інформацію» вказує, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Комунальне підприємство «Кременчукводоканал» надає послуги по водопостачанню та водовідведенню до будинку в якому проживає позивач.

ОСОБА_1 вказує, що відповідач вивісив списки та залишив біля її вхідних дверей інформацію, в якій вказані її персональні дані, які являються конфіденційними. Такими діями відповідач порушив, як вважає позивач, її права і свободи та спричинив їй моральну шкоду, яку позич оцінює в розмірі 280000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: 1) наявність такої шкоди, 2) протиправність діяння її заподіювача, 3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, наявність шкоди, ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Наявність причинного зв`язку між протиправним діянням і негативними наслідками, що є підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Особа, що заподіяла шкоду, несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є наслідком його поведінки.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та надавши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши наведені вище норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання моральної шкоди, понесених моральних страждань, не доведено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача.

Наявні в матеріалах справи фотокопії листів в дверному отворі не підтверджують завдання моральної шкоди відповідачем та понесених моральних страждань позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги наявність у позивача інвалідності та захворювань, які є наслідком отримання травм в ДТП, висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 березня 2019 року,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 13 червня 2019 року.

Головуючий суддя : О.О. Панченко

А.І. Дорош

Судді: В.М. Триголов