ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1410/19
Провадження № 22-ц/4820/1184/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Вдовчинського А.В. від 12 квітня 2019 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись з цим позовом до відповідача, вказувала, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2018 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвано. Від цього шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із матір`ю, відповідач проживає окремо. Зазначала, що ОСОБА_2 офіційно працює, отримує стабільний та високий дохід, але при цьому, не приймає участі в утриманні їхньої спільної дитини, матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з цим, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку(доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з 26.02.2019 р. до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі не більше 1500 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Зазначив, що суд не надав оцінку частковому визнанню відповідачем позову та можливістю сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому вказував, що розмір аліментів, які позивач просила стягувати та з яким погодився суд першої інстанції, є досить великим для нього. Судом не надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи щодо проживання відповідача у батьків-пенсіонерів, які потребують постійної матеріальної допомоги. Також судом не взяті до уваги пояснення відповідача з приводу того, що позивачка з донькою проживають у квартирі, співвласником якої він є, а також користується іншим його майном. Суд дійшов хибного висновку про задовільний стан здоров`я відповідача, оскільки він є інвалідом третьої групи та несе регулярні витрати на своє лікування, а стягнення аліментів з його пенсії призведе до скрутного становища. Матеріали справи вказують на відсутність у відповідача стабільного доходу та відсутність будь-якого майна на праві власності, але суд цього не врахував. Також судом не враховано наявність банківського кредиту, який було отримано сторонами під час перебування у шлюбі, та який погашається відповідачем.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції проводиться в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників процесу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради від 20 лютого 2019 року №673 позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та їхня донька ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки комунального підприємства управлінська компанія «Південь» Кам`янець-Подільської міської ради відповідач ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Сторони не дійшли згоди щодо участі батька в утриманні дитини.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач як батько неповнолітньої доньки ОСОБА_3 спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, зазначений розмір аліментів відповідає інтересам дитини та сприятиме її гармонійному розвитку.

З цим висновком погоджується і колегія апеляційного суду, враховуючи фактичні обставини справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей.

За змістом частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює в Головному управлінні ДФС у Хмельницькій області на посаді Головного державного інспектора та його заробітна плата за період з січня 2019 року по березень 2019 року становила 30561 грн. 90 коп. (а.с. 23).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про фінансову неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судом розмірі є безпідставними і не ґрунтуються на доказах.

Посилання апелянта про його спроможність сплачувати аліменти лише у розмірі 1500 грн. не ґрунтуються на доказах.

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи загального захворювання та отримує пенсію (а.с. 22). Однак в матеріалах справи відсутні докази розміру цієї пенсії.

Відповідачем на обґрунтування своїх заперечень не надано доказів, які в повній мірі вказують на його скрутне матеріальне становище, не надано доказів, які вказують на понесення ним витрат на особисте лікування та витрат, пов`язаних з утриманням непрацездатних батьків.

Визначені частиною 2 статті 182 СК України 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є мінімально можливим розміром аліментів на одну дитину.

Встановлений судом розмір аліментів з врахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного здорожчання вартості усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги щодо надмірного розміру аліментів, визначених судом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 19 червня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

А.М.Костенко

Т.В.Спірідонова