Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа №759/10424/16-ц

провадження №61-42566св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого залучені ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року у складі судді Сенька М. Ф. та постанову Апеляційного суду м. Києва

від 09 липня 2018 року у складі колегії суддів: Волошиної В. М.,

Панченка М. М., Слюсар Т. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_7 ,

правонаступники позивача: ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 ,

відповідачі: приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», ОСОБА_6 ,

представник приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Синельніков Микита Олексійович,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі -

ПрАТ «СГ «ТАС»), ОСОБА_6 , у якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просив стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» 12 856,88 грн страхового відшкодування та з ОСОБА_6 - 44 605,71 грн, в тому числі, 17 322,69 грн втрат товарної вартості, та 1 500 грн на оплату оцінки завданої шкоди.

2. Позовна заява мотивована тим, що 21 лютого 2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 Відповідальність власника Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СГ «ТАС», відповідно до полісу обов`язкового страхування, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 50 000 грн. Винним у скоєні ДТП визнано ОСОБА_6 У результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. ПрАТ «СГ «ТАС» виплатила

ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 28 377,6 грн.

3. Позивач указав, що належний йому автомобіль він відремонтував за власний рахунок, а виплачене страхове відшкодування у розмірі 28 377,6 грн є недостатнім для покриття усіх понесених ним витрат на ремонт транспортного засобу, він звернувся до суду за захистом порушеного права до відповідачів, як страхового товариства, так і винної особи в ДТП.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада

2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 12 856,88 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 878,57 грн на компенсацію судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 38 155,21 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 1 283,72 грн компенсації судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову мотивоване доведеністю позовних вимог.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

6. З рішенням суду першої інстанції не погодились ПрАТ «СГ «ТАС» і

ОСОБА_6 та звернулись із самостійними апеляційним скаргами.

7. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 помер.

8. 15 січня 2018 року суд апеляційної інстанції залучив до участі у справі в якості правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача

ОСОБА_1 , неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та їх законних представників.

9. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2018 року рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат змінено, в частині стягнення компенсації судових витрат з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь

ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 змінено, зменшено суму з 878,57 грн до 128,56 грн та з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 з 1 283,72 грн до 408,59 грн.

10. Рішення місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь

ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 суми втрати величини товарної вартості у розмірі

17 322,69 грн скасовано у цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто суму величини втрати товарної вартості у розмірі 20 027,11 грн. Після сплати ОСОБА_6 матеріальної шкоди зобов`язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_6 пошкоджені в ДТП запчастини: праве крило, дзеркало. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

11. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода, яка не охоплюється лімітом страхової суми, повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

12. Апеляційний суд дійшов висновку, що різниця у розмірі спричинених збитків за ремонт автомобіля позивача, яка не охоплюється лімітом страхової суми та підлягає стягненню з ОСОБА_6 , особи винної у скоєнні ДТП, становить 20 832,52 грн, оскільки загальний розмір відновлюваного ремонту становить 70 832,52 грн, із якої 50 000 грн повинно бути сплачено страховою компанією.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд у повній мірі не встановив дійсний розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Суд безпідставно взяв до уваги наданий позивачем акт виконаних робіт ТОВ «ВіДі Автострада»,

від 17 червня 2016 року, як доказ, не може бути використаний при розрахунку суми матеріального збитку, оскільки містить проведення відновлювальних робіт, не пов`язаних з ДТП, яка трапилася 21 лютого 2016 року. Крім того, звіт проведений експертом Баранковим О. О. від 12 травня 2016 року, складений з порушенням пунктів 5.2, 7.39, 8.5, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика).

15. Аргументом касаційної скарги також указано те, що ухвалюючи рішення, апеляційний суд вийшов за межі позовних вимог, задовольнив позов на більшу суму, ніж заявлено в позові, тобто розглянув вимоги, які не були предметом розгляду місцевим судом.

16. Касаційна скарга також містить посилання на порушення апеляційним судом норм процесуального права, оскільки розгляд справи проведено без належного повідомлення ОСОБА_2

Доводи інших учасників справи

17. Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

18. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

19. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

20. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

21. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22. 21 лютого 2016 року сталася ДТП за участю автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6

23. Постановою Святошинського районного суду від 08 квітня 2016 року

ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні вказаного вище ДТП та притягнуто до відповідальності за статтею 124 КУпАП України.

24. Відповідальність власника Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС», відповідно до полісу обов`язкового страхування ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 50 000 грн.

25. ПрАТ «СГ «ТАС» визнало ДТП страховою подією, і на підставі страхового акту від 24 червня 2016 року виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 28 377,60 грн.

26. Страхове відшкодування, як це вбачається з матеріалів страхової справи, розраховане на підставі звіту, що виконаний оцінювачем Євтушок Ю. В.

26 квітня 2016 року на замовлення ПрАТ «СГ «ТАС».

27. За звітом, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням фізичного зносу запчастин, коефіцієнт фізичного зносу визначено згідно з пунктом 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів.

28. Ремонт автомобіля ОСОБА_1 здійснено у ТОВ «ВіДІ Автострада». Витрати на ремонт згідно акту виконаних робіт від 17 червня 2016 року склали

70 832,52 грн і сплачені позивачем у повному обсязі.

29. 19 жовтня 2016 ПрАТ «СГ «ТАС» доплатила ОСОБА_1 в рахунок страхового відшкодування податок на додану вартість на складові автомобіля, що підлягали заміні, в сумі 8 765,52 грн.

30. У ході розгляду справи в апеляційній інстанції відповідачем ОСОБА_6 було заявлено клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи для визначення вартості збитків автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після ДТП, яке було судом задоволено.

31. Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 17 травня 2018 року, призначеної судом апеляційної інстанції, дійсний розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,на час ДТП з врахуванням висновку ФОП ОСОБА_9 , щодо вартості матеріального збитку, проведеного на замовлення ОСОБА_1 , акту виконаних робіт від 17 червня 2016 року, звіту про вартість матеріального збитку, проведеного на замовлення АТ СК «ТАС», виконавець Євтушок Ю. В., складав 92 263,84 грн. Величина втрати товарної вартості автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,на час ДТП склала 20 027,11 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

32. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

33. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

34. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

35. Предметом спору у справі, яка переглядається, є стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП.

36. З обставин справи слідує, що відповідальність власника автомобіля, винного у скоєні ДТП була застрахована, відповідно до полісу обов`язкового страхування ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 50 000 грн

37. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

38. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

39. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

40. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

41. Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

42. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

43. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

44. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи

45. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

46. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

47. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду постанові

від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18).

48. З обставин справи вбачається, що ОСОБА_6 не погоджується з визначеним розміром матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки згідно висновку щодо вартості матеріального збитку від 10 червня 2016 року, складеного оцінювачем ОСОБА_9 та звіту ТОВ «Експертум АВЕ» від 26 квітня 2016 року пошкодження дверей задніх правих, бамперу переднього та фари передньої правої не зафіксовано. Отже, проведені щодо них роботи на загальну суму 1 305,36 грн є такими, що не пов`язані з ДТП, яка сталася

21 лютого 2016 року.

49. ОСОБА_6 також заперечував проти стягнення втрати величини товарної вартості через відсутність підстав для їх зарахування.

50. Крім того, аргументом касаційної скарги ОСОБА_6 вказує на вихід апеляційного суду за межі позовних вимог.

51. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

52. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою.

53. Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

54. Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

55. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

56. Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

57. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

58. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку.

59. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

60. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

61. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

62. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

63. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

64. Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

65. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, в разі якщо КТЗ раніше був аварійно пошкоджений або є корозійні руйнування (підпункт «д»).

66. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

67. Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

68. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

69. У частині третій статті 12 ЦПК України визначено, що відповідач надає заперечення і докази на їх підтвердження лише щодо обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

70. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

71. За змістом частин першої і другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

72. Відповідно до підпунктів «а», «б» та «в» пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

73. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_6 посилався на те, що у протоколі огляду пошкодженого автомобіля від 22 квітня 2016 року встановлено, що автомобіль має пошкодження, не пов`язані з ДТП, а саме, крило переднє праве має деформацію, що є правовою підставою для ненарахування втрати товарної вартості відповідно до пункту 8.6.2 Методики.

74. Також зазначав, що власником пошкодженого автомобіля проведено ремонтні роботи по відновленню автомобіля, не пов`язаних з ДТП, яка трапилася 21 лютого 2016 року, що впливає на загальний розмір вартості відновлювального ремонту.

75. Проте, апеляційний суд у повній мірі не перевірив наведені доводи

ОСОБА_6 , у постанові не навів мотиви їх відхилення або спростування, хоча це має суттєве значення для правильного вирішення спору, оскільки стосується встановлення дійсного розміру вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого в результаті ДТП автомобіля та тягне за собою встановлення правильності покладення на винну особу обов`язку компенсації різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, виплаченого страховою компаніє в межах ліміту відповідальності.

76. Крім того, покладаючи на ОСОБА_6 обов`язок по сплаті 20 832,52 грн на відшкодування втрати величини товарної вартості, апеляційний суд не врахував, що такі вимоги не заявляли, так як, пред`являючи позов, ОСОБА_1 на відшкодування втрат товарної вартості просив стягнути з ОСОБА_6

17 322,69 грн.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

77. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

78. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

79. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи судами не встановлені, постанова апеляційного суду не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

2. Постанову Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2018 року скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська