Провадження №22-ц/812/1674/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.

за участі представників: позивачки Бєліка ОСОБА_1 , відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №487/6183/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення, яке постановив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Притуляк Інни Олександрівни у приміщенні цього суду 28 серпня 2019 року о 09 годині 29 хвилині, повний текст якого виготовлений 05 вересня 2019 р. за позовом ОСОБА_4 до Регіонального сервісного центру в Миколаївській області, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Гавеля Оксана Олександрівна, про визнання недійсним договору комісії, визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування реєстрації транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію права власності на транспортний засіб, включення майна до складу спадщини, визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2018 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Регіонального сервісного центру в Миколаївській області (далі Центр), ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП» (далі ТОВ «М.В.Л.ГРУП») про визнання недійсним договору комісії, визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування реєстрації транспортного засобу і свідоцтва про реєстрацію права власності на транспортний засіб, включення майна до складу спадщини, визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що з 01 грудня 2006 р. ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у шлюбі. За час шлюбу ними в 2014 р. був придбаний автомобіль марки CHRYSLER 300С, седан В, легковий державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , об`єм двигуна 5700, який був зареєстрований за ОСОБА_6 Протягом останнього року чоловік позивачки дуже хворів, потребував операції, у зв`язку з чим часто знаходився у лікарні, де і помер. Після смерті чоловіка, при оформлені спадкових прав, позивачкою було виявлено, що під час знаходження ОСОБА_6 у лікарні придбаний транспортний засіб, як вважає позивачка, було викрадено та перепродано. Зокрема, 20 березня 2018 р. спірний автомобіль був зареєстрований у ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС України в Миколаївській області на підставі договору купівлі-продажу №6726/18/014496 від 20 березня 2018 р. за ОСОБА_5 , отримані нові номерні знаки, ВЕ 05-94 НОМЕР_4 , та техпаспорт НОМЕР_5 404697. Автомобіль було придбано за 35000 грн., хоча вартість вказаного автомобіля не нижче 700000 грн. Документи, які були підставою продажу автомобіля, а саме: договір комісії №6726/18/014496 від 20 березня 2018 р., який було укладено від імені ОСОБА_6 та ТОВ «М.В.Л.ГРУП» в особі ОСОБА_7 , та в якому визначено суму продажу автомобіля 35000 грн.,; акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний код №6726 НОМЕР_6 від 20 березня 2018 р.; акт огляду реалізованого транспортного засобу від 20 березня 2018 р., ОСОБА_6 не підписував, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи.

Позивачка вказує, що всі ці документи підроблені відповідачами по справі, так як ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані в лікарні, з обмеженим доступом до нього, ТОВ «М.В.Л.ГРУП» знаходиться у м. Рівне і перебувати там ОСОБА_6 ніяк не міг. До теперішнього часу вказаний автомобіль знаходиться у повному володінні відповідача ОСОБА_5 Технічний паспорт виданий на його ім`я.

Також зазначала, що транспортний засіб було придбано у шлюбі, а отже він є спільним сумісним майном подружжя, однак своєї згоди на його реалізацію вона не надавала.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд:

-визнати недійсним договір комісії №6726/18/014496 від 20 березня 2018 р. на продаж автомобіля чорного кольору CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2006 р. випуску, номер кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , об`єм двигуна 5700;

-визнати недійним договір купівлі-продажу №6726/18/014496 від 20 березня 2018 р. автомобіля CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2006 р. випуску, який було укладено між ОСОБА_5 та ТОВ «М.В.Л.ГРУ1 в особі ОСОБА_7

-скасувати реєстрацію в Регіональному сервісному центрі в Миколаївській області МВС України від 21 березня 2018 р. автомобіля CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2006 р. випуску, за ОСОБА_5 ;

-визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію ( НОМЕР_7 ) НОМЕР_8 автомобіля CHRYSLER 300С, седан В, легковий державний номер НОМЕР_1 , 2006 р. випуску, видане на ім`я ОСОБА_5 ;

-включити до складу спадщини автомобіль CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2006 р. випуску, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-Стягнути зі ОСОБА_5 судові витрати.

28 лютого 2019 р. позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, окрім раніше заявлених позовних вимог, просила визнати право власності на автомобіль CHRYSLER 300С, седан В, 2006 р. випуску, державний номер НОМЕР_9 , номер кузову НОМЕР_10 , за ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08 листопада 2018 р. виконуючим обов`язки заступника Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області Маслак В.В. було надано до суду відзив про заперечення позову в частині вимог щодо скасування свідоцтва про реєстрацію спірного транспортного засобу заперечував.

Відзив мотивований тим, що перереєстрацію даного автомобіля було проведено без порушень вимог діючого законодавства. Пред`явлення позову до Регіонального сервісного центу МВС України є безпідставним з огляду на відсутність між ними як стороною та позивачем спору про право.

Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні представник Регіонального сервісного центру у Миколаївській області МВС України просив прийняти рішення на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, посилався на те, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу.

Представник відповідача ТОВ «М.В.Л.ГРУПП» Мацієвський Р.В. в призначене судове засідання не з`явився.

Третя особа ОСОБА_8 в призначене судове засідання не з`явилась.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючу, що позивачка ОСОБА_4 є дружиною померлого, її порушені права як спадкоємця за законом підлягають захисту шляхом подачі віндикаційного позову, з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

За такого суд дійшов висновку, що позивачкою було обрано невірний спосіб захисту порушеного права, що являється підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог в частині визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу, та похідних вимог щодо скасування реєстрації даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі в Миколаївській області МВС України від 21 березня 2018 року за ОСОБА_5 ; скасування свідоцтва про реєстрацію (техпаспорт) НОМЕР_8 вищезазначеного транспортного засобу, включення зазначеного транспортного засобу до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 .

Крім того, суд вважав, що вимога про визнання за померлим права власності на спірний транспортний засіб не ґрунтується на положеннях діючого ЦК України, оскільки право особи на володіння, користування, розпорядження майном (право власності) є складовою цивільної правоздатності фізичної особи, яка у відповідності до положень ч.4 ст.25 ЦК України припиняється у момент її смерті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , позивачка згоди на відчуження цього автомобілю не надавала. ОСОБА_6 договір комісії не підписував, отже продавець за договором купівлі-продажу не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, а ОСОБА_9 не може вважатися добросовісним набувачем. Суд помилково дійшов висновку про обрання позивачем неналежного способу захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Регіонального сервісного центру у Миколаївській області МВС України вказує, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними, невірними та такими, що не підлягають задоволенню та просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення без змін, у разі ухвалення нового рішення по справі відмовити у задоволенні позовних вимог про скасування реєстрації, свідоцтва про реєстрацію та визнання права власності на автомобіль.

Відзив мотивований тим, що, враховуючі характер спору, позивач мав звернутися з вимогами до РСЦ МВС в порядку адміністративного судочинства. Крім того, дії з проведення реєстрації спірного транспортного засобу за ОСОБА_5 були проведені 21 березня 2018 року на підставі договору комісії № 6726/18/014496 від 20 березня 2018 року та договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/18/014496 від 20 березня 2018 року з дотриманням вимог законодавства України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Як встановив суд першої інстанції і таке вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з 01 грудня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_11 .

30 квітня 2014 року за ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на транспортний засіб марки «CHRYSLER 300С, седан В», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_10 , про що видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_12 (відомості «НАІС ДДАІ» МВС України).

Відповідно до листа Головного лікаря Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва від 09 серпня 2018 року за вих. №970/01-05 ОСОБА_6 знаходився на лікуванні в МЛШМД в хірургічному відділенні №1 з 19 березня 2018 року по 28 березня 2018 року, з 06 квітня 2018 року до 27 квітня 2018 року, з 10 липня 2018 року до 17 липня 2018 року. А також в хірургічному відділенні №2 з травня 2018 року до 11 травня 2018 року, звідки був переведений для подальшого лікування в гастроентерологічне відділення Миколаївської обласної лікарні. Крім того, ОСОБА_6 знаходився на лікуванні з 08 лютого 2018 року до 01 березня 2018 року в терапевтичному відділенні № 4. Хворий доставлявся швидкою допомогою у важкому стані у зв`язку із кровотечею із варикозно-розширених вен стравоходу. Порушень свідомості при доставці та лікуванні не було. Окрім того, хворий короткочасно знаходився на лікуванні у відділенні реанімації з 27 березня 2018 року до 28 березня 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_13 від 18 липня 2018 року.

Згідно фотокопії договору комісії №6726/18/014496 від 20 березня 2018 року, укладеного між ТОВ «М. ОСОБА_10 Л. ГРУП» (комісіонер) та ОСОБА_6 (комітент), предметом даного договору є укладення комісіонером за дорученням і за рахунок комітента, в інтересах останнього договору купівлі-продажу із покупцем транспортного засобу «CHRYSLER 300С, седан В», (державний реєстраційний номер НОМЕР_12 ), чорного кольору, легковий, 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_10 , за суму 35000,00 грн.

Згідно із копії акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6726/18/014496 від 20 березня 2018 року, ціною продажу вищезазначеного транспортного засобу визначено 35000 грн.

20 березня 2018 року ТОВ «М.В.Л. ГРУП» за договором №6726/18/014496 продало зазначений транспортний засіб ОСОБА_5

21 березня 2018 року за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на транспортний засіб «CHRYSLER 300С, седан В» 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_10 , про що видано свідоцтво НОМЕР_8 .

Звертаючись з позовом, ОСОБА_4 як дружина та спадкоємець першої черги за законом майна померлого ОСОБА_6 просила про визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу автомобілю з підстав відсутності волевиявлення останнього на відчуження автотранспортного засобу.

Суд, відмовляючи в цій частині позовних вимог, виходив з того, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки її порушені права як спадкоємця за законом підлягають захисту шляхом подачі віндикаційного позову, з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Право вибору способу судового захисту, визначення кола відповідачів належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, статті 4, 5, 13 ЦПК України).

Суд, вирішуючи спір по суті визначається, чи є належним обраний позивачем спосіб захисту прав та чи є належним склад учасників справи.

При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права, звернення з позовом до неналежних відповідачів в певних випадках є підставою для відмови в позові.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18).

За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента (стаття 1011 ЦК України).

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На підтвердження заявлених позовних вимог, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними ОСОБА_11 Т ОСОБА_12 . був наданий висновок експерта № 476 від 12 жовтня 2018 року, проведеної у кримінальному провадженні №0001104 за ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року про призначення судової почеркознавчої експертизи, згідно якого підпис в графі «комітент» в акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6726/18/014496, від 20 березня 2018 року виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою. Окрім того, підпис в графі «комітент» у договорі комісії №6726/18/014496 від 20 березня 2018 року виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою.

За такого є підстави для визнання договору комісії недійсним у зв`язку з тим, що оспорюваний правочин не підписувався комітентом ОСОБА_6 . тобто не відповідав його внутрішній волі (частина 3 статті 203 ЦК України).

Щодо оспорення договору купівлі-продажу автомобіля, необхідно зазначити таке.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок реєстрації), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

За змістом пункту 8 наведеного Порядку реєстрації (в редакції, чинній станом на день відчуження спірного автомобілю 20 березня 2018 року) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб- нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання

транспортних засобів, їх складових частин, що мають

ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу

(міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу.

Договір купівлі-продажу належного ОСОБА_6 автомобіля вчинявся в інтересах ОСОБА_6 як продавця комісіонером ТОВ «М.В.Л. ГРУП».

Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера.

Таким чином, договір комісії є правочином щодо надання послуг, а не договором відчуження майна, тому правовідносини щодо витребування майна на підставі статті 388 ЦК України без оспорювання договору купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами не виникли. За такого порушене право позивача підлягає захисту шляхом саме визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу транспортного засобу.

Згідно змісту статті 1011 ЦК України комісіонер діє в чужих інтересах, але від власного імені, тобто є самостійною стороною у правочині.

За таких обставин, враховуючи те, що воля власника автомобіля ОСОБА_6 не була спрямована на укладення із ТОВ «М.В.Л. ГРУП» договору комісії, вчинений комісіонером договір купівлі-продажу автомобіля від власного імені в інтересах комітента є недійсним з підстав дефекту волі продавця на підставі частини 3 статті 203, статті 215 ЦК України.

Не можна погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки заявлена ним вимога по суті пов`язана із оспоренням дій ТОВ «М.В.Л. ГРУП» щодо відчуження належного позивачу автомобіля без його згоди та розпорядження на вчинення таких дій.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за подібних правовідносин у постанові від 23 січня 2019 року у справі справа № 484/3915/15-ц.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини 5 статті 1268 ЦК України).

Як роз`яснено в пункті 6 пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

ОСОБА_4 як дружина померлого власника спірного автотранспортного засобу, яка прийняла спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи спадкодавця ОСОБА_6 , виданими приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Гавелею О.О. свідоцтвами про право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_6 від 28 січня 2019 року реєстраційний номер 30, від 01 березня 2019 року реєстраційні номери 86, 87, 90, має право на вчинення дій, пов`язаних із захистом прав на спадкове майно.

За такого позивачкою, яка як спадкоємець внаслідок укладання незаконних правочинів була позбавлена права на спадкове майно, обраний належним спосіб захисту своїх прав в частині визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу автомобілю.

Щодо позовних вимог про скасування реєстрації автомобіля CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, за ОСОБА_5 , яка проведена Регіональним сервісним центром в Миколаївській області МВС України 21 березня 2018 року, та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію (техпаспорту) НОМЕР_8 автомобіля CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, виданого на ім`я ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання врегульовано Законом України «Про дорожній рух».

Відповідно до статті 34 цього Закону державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державна реєстрація та облік автомобілів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. Органи, які здійснюють відомчу реєстрацію транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування, після реєстрації (внесення змін у відомості про реєстрацію) транспортного засобу невідкладно подають відомості про нього до Міністерства внутрішніх справ України для внесення їх до Єдиного державного реєстру.

Порядком реєстрації встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до пункту 2 Порядку реєстрації він є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 № 1200, у редакції, чинній станом на день відчуження спірного автомобілю 20 березня 2018 року, (далі - Порядок торгівлі), регулюються продаж (реалізація) транспортних засобів, а також їх облік і реєстрація.

Згідно з п. 48 Порядку торгівлі комісіонер (в даному випадку ТОВ «М.В.Л.ГРУП») під час приймання на комісію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери зобов`язаний ретельно перевірити документи, які пред`являє комітент чи довірена особа, звірити відповідність записів у них з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин. У разі виявлення ознак підроблення документів, номерів складових частин або невідповідності записів з нанесеними на них ідентифікаційними номерами комісіонер зобов`язаний невідкладно повідомити про це відповідно територіальному органові Національної поліції.

В абзаці 3 пункту 40 Порядку реєстрації зазначено, що у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування.

Тобто проведення реєстрації автомобілю за ОСОБА_5 на підставі підробленого договору комісії є підставою для скасування такої реєстрації, як і для визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію автомобіля.

Щодо позовних вимог про включення до складу спадщини автомобілю CHRYSLER 300С, седан В легковий, держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнання право власності на цей автомобіль за ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність підстав для їх задоволення.

Так, підстави, порядок оформлення спадкових прав, в тому числі склад спадкового майна визначаються законом, зокрема, Книгою 6 ЦК України, і визнання в судовому порядку складу спадкового майна не є належним способом захисту спадкових прав ОСОБА_4 . До того ж її порушення права як спадкоємця ОСОБА_6 поновлені визнанням недійсними правочинів, на підстав яких було відчужений спадкових автомобіль, скасуванням реєстрації такого відчуження та визнанням недійсним свідоцтва.

Крім того, колегія суддів виходить з того, що оскільки право особи на володіння, користування, розпорядження майном (право власності) є складовою цивільної правоздатності фізичної особи, яка у відповідності до положень частини 4 статті 25 ЦК України припиняється у момент її смерті, позовна вимога про визнання за померлим права власності на спірний транспортний засіб не ґрунтується на положеннях діючого ЦК України і не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, оскільки судом порушено норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, при вирішенні позовних вимог про визнання недійсними договору комісії, договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування реєстрації транспортного засобу і свідоцтва про реєстрацію права власності на транспортний засіб, рішення суду в цій частині в силу положень пункту 4 частини1 статті 376 ЦПК України необхідно скасувати, постановити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову, а в решті рішення суду залишити без змін.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду в частині вирішення , необхідно відповідно змінити і розподіл судових витрат, здійснений судом першої інстанції.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 заявлені п`ять вимог немайнового характеру (про визнання недійсним договору комісії, визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування реєстрації транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію права власності на транспортний засіб, включення майна до складу спадщини) та одна вимога майнового характеру (визнання права власності).

При зверненні до суду першої інстанції позивачкою було сплачено 1 410 грн. судового збору, за подання апеляційної скарги 5763 грн. судового збору.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 133 ЦПК України).

Таким законом є Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Виходячи з визначених пунктами підпунктами 1, 6 пункту 1 частини 2, частиною 1 статті 4 Закону «Про судовий збір» ставок справляння судового збору станом на 01 січня 2018 року ОСОБА_4 повинна була сплатити: за вирішення в суді першої інстанції позовних вимог немайнового характеру 3 524 грн. (704,8 грн.х5) та за вирішення позовних вимог майнового характеру, виходячи із визначеної позивачкою вартості відшукованого майна (700 000 грн.) 7 000 грн., а разом 10 524 грн.; за подання апеляційної скарги, відповідно, за вирішення позовних вимог немайнового характеру 5 286 грн. (3 524 грн.х 150%) та за вирішення позовних вимог майнового характеру 10 500 грн. (7 000 грн.х150%), а всього 15 786 грн.

За такого при зверненні із позовною заявою позивачкою недоплачено 9 114 грн., при зверненні із апеляційною скаргою 10 023 грн.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини справи і не вирішив питання щодо належного розподілу судових витрат.

Оскільки у задоволенні однієї позовної вимоги немайнового характеру в позові відмовлено, відсутні підстави для повернення сплачених позивачкою за її розгляд в суді першої інстанції судових витрат, але підлягають поверненню 704 грн. 80 коп. за задоволення однієї позовної вимоги немайнового характеру. Натомість з ОСОБА_4 за вирішення незадоволених позовних вимог майнового характеру в суді першої інстанції необхідно стягнути в дохід держави 7 000 грн. судового збору та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 5 794 грн. (до 10 500 грн. судового збору за вирішення вимог майнового характеру додати 1 057 грн. 20 коп. судового збору за незадоволену вимогу немайнового характеру відрахувати 5 763 грн. сплаченого судового збору), а всього 12 794 грн.

З відповідачів слід стягнути на користь позивачки 704 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого за задоволену в суді першої інстанції вимогу немайнового характеру, а також в дохід держави: за розгляд судом позовних вимог немайнового характеру, які задоволені і за які не було сплачено судовий збір при зверненні з позовною заявою 2 114 грн. 40 коп. (704 грн. 80 коп. х 3) та при поданні апеляційної скарги 4 228 грн. 80 коп. (704 грн. 80 коп. х 4 х150%), а всього підлягає стягненню в дохід держави з відповідачів підлягає 6 343 грн. 20 коп.

Враховуючи, що Регіональний сервісний центр в Миколаївській області МВС України не є стороною оспорюваних правочинів, обов`язок з компенсації судового збору за позовні вимоги щодо визнання правочинів недійсними слід покласти на ОСОБА_5 та ТОВ «М.В.Л.ГРУП» в рівних частках, за решту задоволених позовних вимог з усіх відповідачів у рівних частках, тому зі ОСОБА_5 та ТОВ «М.В.Л.ГРУП» необхідно стягнути по 2 584 грн. 25 коп. (352,4+469,9+1057,2+704,75), з Регіонального сервісного центру в Миколаївській області МВС України - 1 174 грн. 65 коп. (469,9+704,75).

Керуючись статтями 367, 368, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2019 року скасувати в частині вирішення позову про визнання недійсними договору комісії, договору купівлі-продажу автомобіля, скасування реєстрації автомобіля та свідоцтва про реєстрацію ( НОМЕР_7 ) автомобіля та постановити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_4 до Регіонального сервісного центру в Миколаївській області, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Гавеля Оксана Олександрівна, про визнання недійсним договору комісії, визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування реєстрації транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію права власності на транспортний засіб задовольнити.

Визнати недійсними: укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП» та ОСОБА_6 договір комісії № 6726/18/014496 від 20 березня 2018 року на продаж автомобіля CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер 02-93 ВК 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , об`єм двигуна 5700; договір купівлі-продажу № 6726/18/014496 від 20 березня 2018 року автомобіля CHRYSLER 300С, седан В, легковий, державний номер НОМЕР_14 року випуску, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП» та ОСОБА_5 .

Скасувати проведену Регіональним сервісним центром в Миколаївській області МВС України 21 березня 2018 року реєстрацію автомобіля CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, за ОСОБА_5 , скасувати свідоцтво про реєстрацію (техпаспорт) НОМЕР_8 щодо автомобілю CHRYSLER 300С, седан В легковий, державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, видане на ім`я ОСОБА_5 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП», , зі ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_15 , на користь ОСОБА_4 , код ІПН НОМЕР_16 , по 352 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути в дохід держави: з Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л.ГРУП», , 2 584 грн. 25 коп. судового збору, зі ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_15 , 2 584 грн. 25 коп. судового збору, з Регіонального сервісного центру в Миколаївській області МВС України, , 1 174 грн. 65 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 , код ІПН НОМЕР_16 , в дохід держави 12 794 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

жовтня 2019 року

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

_______________________________________________

Повний текст постанови складений 24 жовтня 2019 року