Справа № 361/7740/18
Провадження № 2/361/1189/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 липня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Яблонській В.І., з участю позивача ОСОБА_8 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, рівній десятикратному розміру мінімального прожиткового мінімуму. Позовні вимоги вмотивовані тим, що дитина проживає з нею, відповідач є батьком дитини і проживає окремо, не надає допомоги на утримання дитини. З приводу розміру аліментів позивач послалась на те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю по реалізації нафтопродуктів і має значні неконтрольовані і нерегульовані прибутки, тому вважає доцільним призначення аліментів у твердій грошовій сумі, виходячи із кратності прожиткового мінімуму.

В судовому засіданні позивач уточнила, що під час спільного проживання доходи відповідача становили понад 50000грн. на місяць, вважає, що аліменти повинні бути визначені у розмірі не менше 10000грн. на місяць, що забезпечить дитині її необхідні потреби.

Представник позивача в судовому засіданні просив стягнути аліменти у розмірі 10 прожиткових мінімумів, у подальшому зазначив, що аліменти мають бути стягнуті у розмірі 8 прожиткових мінімумів (що становить не менше ніж 80000грн.). В обгрунтування позовних вимог і розміру аліментів послався на те, що закон передбачає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, визначеній кратністю прожиткових мінімумів, і виходив з визначеного законом максимального розміру аліментів 10 прожиткових мінімумів. Вважає, що відповідач, який має неконтрольовані великі доходи, має можливість виплачувати аліменти у такій сумі.

Відповідач відзиву, доказів не подав. Судом було розпочато розгляд справи у відсутності відповідача, заочно. Після оголошеної перерви відповідач явився в судове засідання, пояснив, що позов визнає частково, згоден платити аліменти, але бажає їх платити не за судовим рішенням , а за укладеним між сторонами договором. Пояснив, що згоден виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000грн. на місяць, виходячи з його доходів на даний час, що складаються з заробітної плати і деяких підробітків, загалом близько 9000-10000грн. на місяць. Заперечуючи проти доводів позивача і ї представника щодо наявності більших доходів. пояснив, що в минулі часи дійсно мав більші доходи, у подальшому через кризу із інших причин втратив частину прибутку, що саме і стало причиною конфліктів у сім,ї і припиненням сімейних стосунків.

З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони зареєстрували шлюб 27.03.2015р.

Сторони разом не проживають. Дочка проживає з позивачкою,

На даний час (і час подання позову до суду) сторони проживають окремо.

Фактично позивач з дитиною проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідач проживає в місті Києві, окремо від дитини.

Дані обставини не оспорюються.

Провадження у справі було відкрито, виходячи з відомостей про останнє відоме місце зареєстрованого проживання відповідача: АДРЕСА_2 , де він був зареєстрований до 8.12.2017р. Ухвала про відкриття провадження з підстав визначення територіальної підсудності не оскаржувалась. На даний час відповідач змінив місце реєстрації і є зареєстрованим за адресою АДРЕСА_3 . Дана обставина виявлена при явці відповідача в судове засідання 12.07.2019р.. при з,ясуванні питання про територіальну підсудність справи, сторони погодились про продовження розгляду справи даним судом і не заявили клопотань про передачу справи за підсудністю.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.181 СКУ способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.3ст.182 СКУ суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст.184 СКУ суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.191 СКУ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вислухавши сторони, дослідивши надані ним докази, та проаналізувавши норми закону, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків:

позивач, з якою проживає спільна дитина сторін, має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини;

підстав для звільнення відповідача від обов`язку платити аліменти не встановлено.

Щодо визначення виду аліментів, то суд виходить з того, що закон передбачає два види аліментів: в частці від доходу і в твердій грошовій сумі (тобто в сумі , визначеній в національній валюті конкретною сумою). Закон не передбачає визначення аліментів у кратності до прожиткового мінімуму без зазначення конкретної визначеної суми аліментів. Тому посилання представника позивача з цього приводу (про визначення аліментів у кратності до прожиткового мінімуму) є такі, що не відповідають вимогам закону.

Разом з тим, позивач уточнила, що у даному випадку вона наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці від доходу. Це слідує і зі змісту позовної заяви. Тому суд, при розгляді даної справи, керуючись приписами ст.184 та ч.3 ст.181 СК України, виходить з того, що аліменти мають бути визначені у твердій грошовій сумі.

Щодо розміру аліментів, то суд виходить з наступного:

За клопотанням позивача були витребувані від ДФС відомості про доходи та сплачені податки у 2018-2019 роках ОСОБА_1 , як фізичною особою - підприємцем.

З наданої інформації встановлено, що ОСОБА_5 в 2018р. в першому кварталі мав дохід: 2580грн. - соціальні виплати; в другому кварталі мав дохід: 2580грн. - соціальні виплати, в третьому кварталі мав дохід: 2580грн. - соціальні виплати; мав зарплату: в третьому кварталі 2018 року 4500грн. (ТОВ «СТАНДАРТ-ОИЛ-ПЛЮС»), в першому кварталі 2019 року 4300грн. (ТОВ «ЛЕОН-ГРУП»).

Відповідач пояснив, що він має доходи у вигляді заробітної плати і деякі підробітки , загалом 9000-10000грн. на місяць.

Суд враховує, що обов`язок по доказуванню позовних вимог, їх розміру, та по доказуванню тих обставин, на які позивач посилається в обгрунтування позовних вимог, покладається саме на позивача, і не може перекладатись на відповідача обов`язок по спростуванню доводів позивача. Крім даної довідки, інших доказів щодо майнового стану та доходів відповідача позивач не надав.

Тому при розгляді даної справи суд виходить з того, що не вставлено і не доведено наявності у відповідача більших доходів, ніж зазначено у наданій ДФС інформації про доходи відповідача, і ніж тих доходів, про які пояснив сам відповідач. Позивач не довів більших доходів, не надав доказів на підтвердження наявності у відповідача надмірних витрат чи набуття вартісного майна, що не відповідає вказаному доходу, у вказаний період, тощо, тобто не довів обставин, передбачених приписами ч.3 ст.182 СК України, які б могли бути враховані при визначенні більшого розміру аліментів.

Суд враховує , що відповідач є працездатною особою і має доходи; він не має інших неповнолітніх дітей, осіб, на утримання яких з нього були б стягнуті аліменти.

Суд враховує положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на 2019 рік: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626грн., с 01 липня пo 30 листопада 2019р. 1699грн., з 1.12.2019р. 1779грн.

При встановлених доходах суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі більшому ніж 5000грн.

Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дати подання позову, тобто з 19.11.2018р. і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень на місяць, починаючи з 19 листопада 2018 року. і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягувач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований і фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Учасники справи мають право оскаржити рішення в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не буде вручене у день його складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 12 липня 2019р.

Суддя: Т.В.Селезньова