справа 423/1285/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року

Попаснянський районний суд Луганської області

в складі:

головуючого судді : Архипенко А.В.

при секретарі: Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

встановив:

В поданому позові позивачка зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Після смерті ОСОБА_2 житловий будинок фактично успадкувала мати позивачки ОСОБА_3 . Мати позивачки, ОСОБА_3 , фактично прийняла спадщину, у 2004 році звернулася до Первомайської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № № 459 однак витребувати її не має можливості, так як на теперішній час м. Первомайськ знаходиться на території, що є тимчасово непідконтрольною владі України. Це вбачається з відповіді державного нотаріуса Попаснянської державної нотаріальної контори №366/02-14 від 21.02.2017р.

Однак, за час життя документи на право власності на спадкове майно матір позивачки не оформила та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин в поданому позові позивачка просить встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: будинку АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 .Гаруса АДРЕСА_1 та визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку судового розгляду позивачка надала до суду письмову заяву, згідно якої підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі.

Представник відповідача Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій проти заявлених вимог ОСОБА_1 не заперечував, справу просив розглянути без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

У відповідності із положеннями статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, згідно ст.12ч.3 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Предметом даного позову є вирішення питання про набуття права власності особою в порядку спадкування з врахуванням особливостей обставин справи, стосовно того, що спадкодавці - родичі позивачки не оформлювали свої права документально.

Дані питання регулюються нормами цивільного законодавства України та положеннями судової практики, яка визначена з приводу таких питань.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначені положення і те, що спірні правовідносини виникли до набуття ЦК України чинності, та строк на прийняття спадщини закінчився до 1 січня 2004 року, при розгляді питання щодо успадкування майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 необхідно керуватись положеннями Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. За відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, якщо всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і збоку матері (друга черга) (ст.ст.529, 530 ЦК 1963 р.).

Частина 1 ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. встановлює, правило - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою, або застереженням.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 р., який був чинний на момент відкриття спадщини внаслідок смерті спадкодавця, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняття спадщини:

? фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном;

? подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.

Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., допускається фактичний вступ у володіння нею.

Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , це підтверджується договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 18.11.1958р. (а.с. ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.).

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») є рідною донькою померлої ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.).

Згідно з копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.).

ОСОБА_3 приходиться ОСОБА_2 дружиною, що підтверджується витягом з ДРАЦСГ щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 15.03.2018р.

Мати позивачки, ОСОБА_3 , після смерті свого чоловіка (батька позивачки) ОСОБА_2 була зареєстрована та продовжувала проживати в спадковому будинку до самої смерті, що підтверджується будинковою книгою (а.с.) та довідкою (актом обстеження житлових умов) від 22.04.2019р. (а.с.).

Таким чином, є правові підстави вважати, що мати позивачки за життя прийняла спадщину так як фактично вступила у володіння спадковим будинком, тому спадкування в даному випадку має здійснюватись на підставі ЦК УРСР 1963 року, оскільки на момент смерті останнього діяв саме цей закон.

Відповідно до ст.. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (Відповідно до ст..549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 в силу ст.529 ЦК УРСР була спадкоємицею майна першої черги за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_2 , вона прийняли спадщину після смерті чоловіка, фактично вступивши в управління та володіння майном а тому набула право власності на спадковий будинок в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що ґрунтується на законі, який діяв на час виникнення у ОСОБА_3 права на спадщину.

Щодо оформлення спадщини, після смерті матері позивачки, яка складається з житлового будинку, який розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

21.02.2017 року позивачка звернулася до Попаснянської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини.

З відповіді Попаснянської державної нотаріальної контори №366/02-14 від 21.02.2017р. вбачається, що до спадкового майна позивачки в Первомайській державній нотаріальній конторі в 2004 році заведена спадкова справа №459 однак витребувати її не має можливості, так як на теперішній час м. Первомайськ знаходиться на території, що є тимчасово непідконтрольною владі України.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що померлий батько позивачки ОСОБА_2 мав у власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому до початку проведення АТО (ООС) на території Луганської та Донецької областей територія м.Гірське було в адміністративному підпорядкуванні м.Первомайськ Луганської області.

Згідно із «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м.Первомайськ Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Розглядаючи можливість задоволення позовних вимог позивачки, суд, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом , суд враховує, також судову практику з аналогічних питань, а саме:

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту , що має застосовуватися , якщо інсують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують той факт, що померлий батько позивачки мав у власності квартиру, яка фактично була успадкована матір`ю позивачки і право на цю власність переходить до позивачки у порядку спадкування за законом, але в зв"язку з тим, що нотарільна контора, куди звернулась позивачка для оформлення права на спадщину (після смерті батька) залишилась на тимчасово окупованій території, а підтверджень щодо фактичного вступу у спадкові права померлою матір`ю позивачки влна не має за незалежних від неї причин, що є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачкою у нотаріальному порядку - суд вважає, що житловий будинок , розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

входить до складу спадщини після смерті матері позивачки і може бути успадковане її донькою (позивачкою), що є підставою для визнання за позивачкою права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті її матері.

Позивачка є донькою померлої ОСОБА_3 що вбачається із свідоцтва про народження (а.с.), а тому є спадкоємцем першої черги за законом.

Після смерті матері позивачка прийняла спадщину про що надала відповідну заяву до Попаснянської державної нотаріальної контори відповідно до ст.1269 ЦК України. Цей факт підтверджується письмовою відповіддю Попаснянської держнотконтори №484/02-17 від 23.02.2018р. (а.с.)., що є підставою для визнання за позивачкою права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 і в зв`язку із чим поданий позов підлягає задоволенню.

До цього ж, суд зазначає, що згідно Постанови Верховної Ради України № 1693-УІІ від 07.10.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області …» - м.Гірське віднесено до Попаснянського району, тому адресу спадкового майна правильно вважати такою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 529, 530,548, 549 ЦК УРСР, положень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, положень листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 ст.ст. 1216-1218, 1220-1222, 1261, 1268-1270 ЦК України,

керуючись ст. 12,81,258-259,263-265,352,354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН НОМЕР_1 , право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя А.В.Архипенко