ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3275/19 Справа № 175/807/15 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.08.2008 року ОСОБА_2 отримав від АБ «Укргазбанк» кредит у розмірі 135 000 доларів США зі сплатою 15% річних з кінцевим терміном повернення 20.08.2013 року та взяв на себе зобов`язання щомісячного повернення часток кредиту.

В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним договором, 21.08.2008 року між сторонами було також укладено договір застави належного ОСОБА_2 нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

16.11.2010 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки вищевказаного майна.

15.02.2011 року ФОП ОСОБА_3 В. було визнано банкрутом і щодо нього розпочато ліквідаційну процедуру та скасовано арешт на майно ФОП ОСОБА_2 .

19.12.2012 року відбулися відкриті торги з реалізації майна банкрута та переможцем аукціону став ОСОБА_4 , який набув право на укладання договору купівлі-продажу об`єктів продажу та придбання їх у власність.

14.01.2013 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ОСОБА_4 було визнано право приватної власності на будівлі та споруди (господарські приміщення), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

13.11.2013 року та 19.11.2013 року ОСОБА_4 на підставі договорів дарування подарував вищевказане нерухоме майно ОСОБА_1

20.11.2013 року постановою Донецького апеляційного господарського суду прилюдні торги були визнані недійсними, а провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2 було припинено.

Набувши у власність предмет іпотеки, ОСОБА_1 одночасно набув всі обов`язки та права іпотекодавця, тому позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки на будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 на підставі договору дарування, встановивши спосіб реалізації продаж з прилюдних торгів за початковою ціною згідно оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно ст.23 Закону України Про іпотеку у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Тому, набувши у власність предмет іпотеки, яким було забезпечено зобов`язання ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором, ОСОБА_1 набув прав та обов`язків кредитора.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує рішення суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №393/ф/М5 від 21.08.2008 року ОСОБА_2 отримав від АБ «Укргазбанк» кредит у розмірі 135 000 доларів США зі сплатою 15% річних з кінцевим терміном повернення 20.08.2013 року та взяв на себе зобов`язання щомісячного повернення часток кредиту.

В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним договором, 21.08.2008 року між сторонами було також укладено договір застави належного ОСОБА_2 нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

16.11.2010 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки вищевказаного майна.

Постановою господарського суду Запорізької області від 15.02.2011 року в справі №16/314/10 ФОП ОСОБА_2 було визнано банкрутом і щодо нього розпочато ліквідаційну процедуру та скасовано арешт на майно ФОП Пелиха В.В. Ухвалою від 12.11.2012 року призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сухову Н.В.

Для задоволення вимог кредиторів, ліквідатор Сухова Н.В. призначила реалізацію майна банкрута ФОП ОСОБА_2 , а саме: будівлі і споруди (господарські приміщення), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи, 19.12.2012 року відбулися відкриті торги з реалізації майна банкрута. Відповідно до протоколу № 12191 про результат проведених відкритих торгів (аукціону) з продажу майна банкрута, переможцем аукціону з реалізації Лоту №1 за початковою вартістю 162 727 грнстав ОСОБА_4 , який запропонував найвищу ціну 179 000 грн та набув право на укладання договору купівлі-продажу об`єктів продажу та придбання їх у власність.

14.01.2013 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та визнано за ним право приватної власності на будівлі та споруди (господарські приміщення), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з : А- побутове приміщення, Б-ангар,В-ангар, Г-вісова, Г1-навіс, Д-склад ,Е-туалет, З-склад (тимчасовий), И-навіс (тимчасовий), Л-склад (тимчасовий), К-колодязь (тимчасовий), №1-4-огородження, І-замощення, ІІ-замощення, Тр.б.-трансформаторна підстанція.

13.11.2013 року та 19.11.2013 року ОСОБА_4 на підставі договорів дарування подарував вищевказане нерухоме майно ОСОБА_1 . Дані договори того ж дня були посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. та зареєстровані в реєстрі за номерами 2278 та 2303.

В подальшому 20.11.2013 року постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2013 року прилюдні торги були визнані недійсними, а провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2 було припинено.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на час набуття ОСОБА_1 права власності на спірне нерухоме майно за договорами дарування від третьої особи, іпотека була припинена (з 10.04.2013 року).

Крім того, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.01.2013 року, яке набрало законної сили, було встановлено відсутність порушень порядку проведення даних торгів та правомірність набуття ОСОБА_4 права власності.

Системний аналіз положень ст.17 та 23 Закону України «Про іпотеку» дозволяє зробити висновок про те, що зазначені норми регулюють різні правовідносини, які виникають між заставодержателем та заставодавцем (його правонаступником). Так, у випадках реалізації (продажу) предмета іпотеки іпотекодавцем такі правовідносини регулюються ч. 1 ст. 17 зазначеного Закону та мають наслідком припинення іпотеки, а у випадку встановлення фактичних обставин переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, в т. ч. у порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, регулюються ст. 23 зазначеного Закону.

Як встановлено судом, спірне майно, що було предметом іпотеки за іпотечним договором, продане з публічних торгів у ході здійснення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ОСОБА_2 , тобто ОСОБА_4 набув з торгів не предмет іпотеки, а майно ФОП при здійсненні ліквідаційної процедури у зв`язку із банкрутством, а відповідач є набувачем цього майна за наслідками його повторного відчуження, що визнається сторонами у даній справі та підтверджується документально.

Отже, суд дійшов правильного висновку про застосування до таких правовідносин наслідків припинення прав іпотекодержателя відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та відсутність правових підстав для застосування наслідків ст. 23 цього Закону. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 16 серпня 2017 року по справі № 334/11939/14-ц/б-1142цс17.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова