Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 279/9679/15-ц

провадження № 61-17846св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року в складі судді Ольшевської Н. В. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 06 грудня 2016 року в складі колегії суддів: Кочетова Л. Г., Гансецької І. А., Товянської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовна заява мотивована тим, що 07 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») та відповідачем укладені кредитні договори: № 2517/1990FPRPG7 на суму 8 024,30 грн терміном до 07 березня 2015 року та № 2519/1990FPRPG7 на суму 7 986,87 грн терміном до 07 березня 2015 року.

На підставі договорів факторингу ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за цими угодами на загальну суму 18 615,70 грн: за кредитним договором № 2517/1990FPRPG7 - на суму 9 337,20 грн (7 801,30 грн - заборгованість за тілом кредиту, 964,00 грн - заборгованість за процентами, 571,90 грн - пеня); за кредитним договором № 2519/1990FPRPG7 - на суму 9 278,50 грн (7 764,90 грн - заборгованість за тілом кредиту, 952,00 грн - заборгованість за процентами, 561,60 грн - пеня).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач ухилявся від надання експертам необхідних документів для проведення почеркознавчої експертизи (оригіналів кредитних договорів), що відповідно до статті 146 ЦПК України свідчить про визнання договорів такими, що не були підписані ОСОБА_3

Додатковим рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2016 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06 грудня 2016 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та надав їм належну правову оцінку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Кредекс фінанс», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалені в справі судові рішення скасувати.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач був позбавлений можливості надати оригінали кредитних справ, оскільки вони знаходяться у первісного кредитора - ПАТ «Платинум Банк».

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Із матеріалів справи відомо, що ТОВ «Кредекс фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 615,70 грн, оскільки 07 березня 2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Платинум Банк» були укладені кредитні договори №№ 2517/1990SFPRPG7, 2519/1990SFPRPG7 про надання ОСОБА_3 коштів в розмірі 8 024,30 грн та 7 986,87 грн відповідно терміном до 07 березня 2015 року.

ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги на підставі договору факторингу від 08 травня 2015 року № 1/15-ФКю, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів»).

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги на підставі договору факторингу від 08 жовтня 2012 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Бізнесфінанс» (далі - ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»).

ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги на підставі договору факторингу від 26 липня 2012 року № 20120726-Г, укладеного з ПАТ «Платинум Банк», який є первинним кредитором.

На підставі договорів факторингу позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 9 337,20 грн та 9 278,50 грн.

Позивач вважав, що загальна сума заборгованості становить 18 615,70 грн, з яких: за кредитним договором № 2517/1990FPRPG7 - 9 337,20 грн (7 801,30 грн - заборгованість за тілом кредиту, 964,00 грн - заборгованість за процентами, 571,90 грн - пеня); за кредитним договором № 2519/1990FPRPG7 - 9278,50 грн (7 764,90 грн - заборгованість за тілом кредиту, 952,00 грн - заборгованість за процентами, 561,60 грн - пеня).

За клопотанням відповідача, ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2016 року у справі призначена судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлені питання: чи належить підпис в оригіналах договорів №№ 2517/1990SFPRPG7, 2519/1990SFPRPG7, укладених 07 березня 2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Платинум Банк», - ОСОБА_3

Експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз заявлено клопотання про надання оригіналів кредитних договорів для можливості проведення експертизи.

Позивачу запропоновано надати оригінали кредитних договорів, проте ці договори надані не були, у зв'язку з чим ухвала суду про призначення експертизи повернута без виконання.

Відповідно до частини першої статті 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції визнав, що кредитні договори не були підписані ОСОБА_3 Іншого на обґрунтування позовних вимог позивач не надав.

На вимогу суду апеляційної інстанції позивач оригінали договорів також не надав, клопотання про забезпечення цих доказів не заявляв, що унеможливило проведення почеркознавчої експертизи на предмет встановлення належності підпису у договорах відповідачу.

Крім того, ТОВ «Кредекс фінанс» не довело розмір позовних вимог, оскільки у справі відсутній належний розрахунок.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають положенням статті 263 ЦПК України з огляду на таке.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 посилався на те, що з 1999 року хворіє на алкоголізм. 07 березня 2012 року наглядно знайомі пригостили його горілкою та попросили, щоб він оформив на себе кредит на техніку в магазині «Побутова техніка» у відділенні ПАТ «Платинум Банк», на що він погодився. Він надав цим особам свій паспорт та ідентифікаційний код й вони уклали кредитні договори, який він не підписував, грошові кошти не отримував, техніку не придбавав.

13 листопада 2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області надіслав на адресу ТОВ «Кредекс фінанс» лист про надання оригіналів кредитних договорів, на що отримав відповідь про неможливість їх надання у зв'язку з находження оригіналів договорів у первісного кредитора (а. с. 40, 41).

15 грудня 2015 року та 20 січня 2016 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області надіслав на адресу ПАТ «Платинум Банк» листи про надання оригіналів кредитних договорів (а. с. 44, 48).

На свої звернення Коростенський міськрайонний суд Житомирської області отримав відповіді ПАТ «Платинум Банк» про неможливість надання такої інформації, оскільки запити суду не відповідають положенням статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а. с. 45, 49).

Відповідно до пункту 2 частини першої, частини другої, статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду. Вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Запити Коростенського міськрайонного суду Житомирської області не відповідали положенням статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», що унеможливило надання ПАТ «Платинум Банк» оригіналів кредитних договорів та як наслідок проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2016 року.

Відповідно до пунктів 1-3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення при застосуванні статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд апеляційної інстанції цих недоліків не усунув, ухвалені у справі судові рішення відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 06 грудня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С. Ю.Мартєв

В.В. Пророк

С.П. Штелик