Справа № 496/4996/18
Провадження № 2/496/277/19
19 березня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Галич О.П.,
секретаря - Ткаченко В.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання (реєстрація): АДРЕСА_1 до
відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1
вимоги позивача: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
позивач - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
відповідач - повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилась.
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
1. 29 листопада 2018 року ОСОБА_1(далі - позивач) звернувся до ОСОБА_2(далі - відповідач) з позовом в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 18 вересня 2008 року та договору дарування від 27 травня 2011 року йому належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 У вказаному житловому будинку зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 - відповідач по справі. Відповідач не проживає за вказаною адресою з 2015 року та не є власником чи співвласником житлового будинку, особистих речей в будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює. У зв'язку з зазначеним позивач, як власник житлового будинку змушений звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач перешкоджає у здійсненні права користування і розпорядження житловим приміщенням.
2. Відповідач до суду відзив на позов не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі.
3. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 21)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
4. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України - шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з'явилась без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
6. У судовому засіданні судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування, серії ВКР № 809754 від 18 вересня 2008 року та Договору дарування, серії ВРЛ № 023248 від 27 травня 2011 року. (а.с. 8, 10)
7. Відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що власником житлового будинку,який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є позивач. (а.с. 9, 11)
8. Відповідно до витягу з рішення сесії Біляївської міської ради № 101-7/VІІ від 23 березня 2016 року відбулось перейменування вулиці з «Карла Маркса» на «7 Квітня». (а.с. 6)
9. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07 липня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. (а.с. 11)
10. Факт відсутності відповідача у житловому будинку з 2015 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом обстеження житлово-комунальних умов депутата Біляївської міської ради - Догадаєва В.І. від 25 листопада 2018 року. (а.с. 7)
V. Оцінка Суду.
11. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
12. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
11. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
13. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав.
14. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).
15. Як встановлено матеріалами справи, позивач є власником житлового будинку, в якому зареєстрована відповідач.
16. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).
17. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
18. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
19. Підстави для визнання члена сім'ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
20. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
21. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
22. Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
23. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
24. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
25. Відповідно до позовних вимог позивача та наданих письмових доказів, суд вважає доведеним, що відповідач з 2015 року не проживає в житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності.
26. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в житловому будинку за місцем реєстрації відповідачем суду не подано.
27. З урахуванням викладеного, досліджених по справі доказів, встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України підстав для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. ст. 13, 81, 259, 263, 265, 268, 280-282, 352, 353, 354 ЦПК України, суд-
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце реєстрації: АДРЕСА_1) такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1
3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Повний текст рішення складено 19 березня 2019 року.
Суддя О.П. Галич