Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2019 Справа №607/6977/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря Т.І. Созанської

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

На підставу позовних вимог посилається на ту обставину, що відповідачі понад рік не проживають у спірному житлі, не сплачують комунальні платежі і не беруть участі в утриманні житла, а тому є усі підстави позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явився, склав письмову заяву змістом якої позов підтримав і з підстав, зазначених в позові просить задовольнити вимоги в повному обсязі; просить справу розглядати за власної відсутності.

Відповідачі своїм конституційним правом на захист не скористалися, на адресу суду направили письмові заяви, змістом яких вимогу позивача визнали у повному обсязі.

Всесторонньо та повно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідачі - донька та онука позивача, мають зареєстроване місце проживання у спірному будинку.

Довідкою ДП Люкс 2 від 14 березня 2019 року вбачається, що 12.03.2018 року проводилося обстеження на предмет проживання відповідачів у спірній квартирі; складено акт обстеження від 12.03.2019 року, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у квартирі не проживають.

У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання.

Відтак оскільки в судовому засіданні доведено факт відсутності відповідачів за місцем реєстрації проживання понад рік, останніми не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, позов є підставним та підлягає до задоволення

Керуючись ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280 ЦПК України, ст. 405 ч.2 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_1 АДРЕСА_2

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 АДРЕСА_2

Головуючий суддяВ. М. Братасюк