ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/378/17 Номер провадження 22-ц/814/2159/19Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Лобова О.А., Дорош А.І.,

секретар: Ачкасова О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", про стягнення заборгованості за кредитним договором-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15 жовтня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір за № 1/KVN7-10-07, згідно якого позивач надав відповідачеві кошти у сумі 29 025 доларів США строком до 08 жовтня 2022 року зі сплатою 15% річних. У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між банком та відповідачем ОСОБА_2 08 жовтня 2007 року було укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 . 15 жовтня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1KVN7-Р, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язувалася перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі. Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконував, загальний розмір заборгованості станом на 21 вересня 2016 року становив 156 796 грн., з них: строкова заборгованість по основному боргу кредиту 3192,29 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США 82377,87 грн.; прострочена заборгованість за кредитним договором 398, 23 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США 10276,52 грн.; заборгованість по відсоткам 31,42 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США 810,81 грн.; нараховані по простроченим відсоткам 562,58 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США 14517,66 грн.; загальна сума пені 48813,14 грн.

Банк просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором №1/KVN7-10-07 від 15.10.2007 року в сумі 156 796 грн. та судові витрати в розмірі 2352, 94 грн.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року було замінено позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», як кредитора, його правонаступником ОСОБА_1 та визнано його позивачем по справі. Одночасно, було залучено до участі у справі третьою особою - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (т. 1 а.с. 135).

У грудні 2018 року до суду від позивача ОСОБА_1 було подано заяву про зміну позовних вимог (т. 1 а.с. 214-215), у якій ОСОБА_1 вказував, що відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором йому банком було передано право вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на суму 5078,21 доларів США та 355201, 99 грн. Станом на 12 грудня 2018 року загальна сума заборгованості складає 454694, 46 грн. 20 вересня 2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. на підставі вимоги про усунення порушень за кредитним договором та договором іпотеки було прийнято рішення про державну реєстрацію права та зареєстровано за ним, ОСОБА_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, оціночна вартість квартири становить 244000,00 грн. Враховуючи, що загальна сума заборгованості складає 454694, 46 грн., а вартість майна на яке було звернуто стягнення в якості способу задоволення вимог кредитора становить 244000,00 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на квартиру у повному обсязі не задовольняє відступлені йому банком вимоги.

Тому ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором №1/KVN7-10-07 в сумі 210694, 46 грн., а також судові витрати.

У березні 2019 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та вказав, що у поданій раніше заяві про збільшення позовних вимог ним була допущена арифметична помилка при обрахуванні суми заборгованості відповідачів, а саме неправильно було обраховано гривневий еквівалент заборгованості у сумі 5078, 21 доларів США. Загальна сума заборгованості станом на 19 квітня 2018 року, дату відступлення йому банком права вимоги за кредитним договором складає 487986,01 грн. (5078,21 доларів США за офіційним курсом НБУ 26, 1478, становить 132784,02 грн. та пеня у розмірі 355201,99 грн.). Із врахуванням часткового задоволення його вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, вартістю 244000 грн., вважає, що остаточна сума заборгованості відповідачів перед ним становить 243986,01 грн.

ОСОБА_1 остаточно просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 243986,01 грн. та судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення його позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що cуд першої інстанції помилково зробив висновок про припинення зобов`язань сторін за кредитним договором, оскільки на момент розгляду справи повне погашення вимог кредитора за рахунок продажу предмета іпотеки не відбулося. Також судом залишено поза увагою положення п.п.8.4.9, 8.4.16 договору іпотеки, якими передбачено право іпотекодержателя отримати повне задоволення своїх вимог, в тому числі у випадку, якщо отриманих від реалізації предмету іпотеки коштів недостатньо для повного їх погашення.

ОСОБА_1 вважає, що судом не враховано вимоги ст. 599 ЦК України, де зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, суд мав дійти висновку, що кредитор має право на стягнення суми, що не вистачає для погашення заборгованості, оскільки набутого у власність предмета іпотеки недостатньо для відшкодування всієї суми боргу.

Скаржник окремо зазначає, що посилання в оскаржуваному рішенні на необхідність врахування договірної вартості предмета іпотеки, визначеної у договорі та безпідставне проведення оцінки вартості предмета іпотеки після припинення дії договору іпотеки, слід вважати необгунтованими та такими, що спростовуються змістом положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку», якими встановлено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гонтар В.М. просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.04.2019 року у справі №204/7148/16-ц про неможливість подвійного стягнення на користь кредитора однієї ж тієї суми заборгованості за рахунок іпотечного, а також іншого майна боржника,

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір за № 1/KVN7-10-07, згідно якого банк надав відповідачу ОСОБА_2 кошти у сумі 29 025 доларів США строком до 08 жовтня 2022 року зі сплатою 15% річних (т. 1 а.с. 4-5).

У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між банком та відповідачем ОСОБА_2 08 жовтня 2007 року було укладено Іпотечний договір, за яким він передав в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 10-11). Вартість предмета іпотеки становила 183 226 грн.

15 жовтня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1KVN7-Р, згідно якого остання зобов`язувалася перед Банком відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі (т. 1 а.с. 12-13).

Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки.

Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_2 не виконував, загальний розмір заборгованості станом на 21 вересня 2016 року становив 156 796 грн., з них: строкова заборгованість по основному боргу кредиту 3192,29 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США 82377,87 грн.; - прострочена заборгованість за кредитним договором 398,23 доларі США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США 10276,52 грн.; - заборгованість по відсоткам 31,42 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США 810,81 грн.; - нараховані по простроченим відсоткам 562,58 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США 14517,66 грн.; - загальна сума пені 48813,14 грн.

Згідно Інформаційної довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перебуває в стані припинення (т. 1 а.с. 29-30).

Відповідно до Протоколу електронного аукціону від 23 березня 2018 року № UA-EA-2018-02-01-000024-a, ОСОБА_1 було визнано переможцем електронних торгів, номер лоту F07GL11150, власник активів (майна) ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», найменування активів (майна) лоту право вимоги за кредитним договором № 1/KVN7-10-07 від 15 жовтня 2007 року, що укладено з фізичною особою з забезпеченням: квартири АДРЕСА_1 . Ціна продажу лоту 83 152,00 грн. (т. 1 а.с. 121).

19 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) та ОСОБА_1 (новий кредитор) було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (т. 1 а.с. 119-120).

Відповідно до даного договору Банк відступив новому кредитору ОСОБА_1 шляхом продажу права вимоги до позичальника, іпотекодавця ОСОБА_2 , поручителя ОСОБА_3 , включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників та/або інших осіб.

Укладаючи із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 19 квітня 2018 року договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, ОСОБА_1 . набув при цьому, статусу Іпотекодержателя за договором іпотеки від 08 жовтня 2007 року.

Продаж відступлення майнових прав було вчинено за 83 152,00 грн. (п. 4.1. Договору).

З Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 вересня 2018 року за № 138443449 постає, що 14 вересня 2018 року об 09:54:31 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 217).

Як підставу виникнення права власності зазначено іпотечний договір, виданий 08 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, виданий 19 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю., вимогу про усунення порушень, виданого 03 серпня 2018 року ОСОБА_1 , рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, виданого 03 серпня 2018 року ПАТ «Укрпошта».

Відповідно до п. 10 Іпотечного договору звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах іпотечного договору.

За п. 11 цього ж договору за вибором Іпотекодержателя застосовується один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться в п.п. 11.3.1 та 11.3.2. пункту цього договору.

Так, за п. 11.3.1. задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Отже, положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачають таку підставу припинення зобов`язання, як позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора - іпотекодержателя. У разі завершення такого позасудового врегулювання, тобто звернення стягнення на предмет іпотеки у способи, визначені статтею 37 Закону України «Про іпотеку», зобов`язання припиняється, оскільки за положеннями Закону усі наступні вимоги є недійсними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки останній скористався своїм правом, передбаченим договором іпотеки, зареєструвавши на своє ім`я право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону, тобто вирішив питання шляхом позасудового врегулювання спору на підставі договору, а тому правові підстави для стягнення суми заборгованості за договором позики, яка залишилася після реалізації предмета іпотеки, відсутні, оскільки такі вимоги є недійсними.

Доводи апеляційної скарги про неповне виконання зобов`язання є безпідставними, оскільки позивач вже реалізував своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в позасудовому порядку, що є підставою для припинення зобов`язання.

Окрім того, не заслуговують на увагу посилання позивача на вартість предмета іпотеки, визначену у звіті про незалежну оцінку майна, оскільки датою оцінки у вказаному звіті зазначено 24.10.2018 року, а реєстрація права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем ОСОБА_1 відбулася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, даний звіт обґрунтовано судом не прийнятий до уваги, так як складений в порушення вимог п.п. 8.4.5 договору іпотеки, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_2 переоцінка іпотечного майна здійснюється за погодженням з іпотекодавцем, а останній такої згоди позивачу не надав.

Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Матеріали справи не містять відомостей про вартість предмета іпотеки на час здійснення реєстрації права власності 14.09.2018 року, а тому встановити дійсну вартість нерухомого майна (предмета іпотеки) неможливо.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15 травня 2019 рокузалишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

А.І. Дорош

Судді: О.А. Лобов