Справа № 191/1605/19
Провадження № 2/191/386/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кухар Д.О.

за участю секретаря Яніної О.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 25.09.1971 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений шлюб. Після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька - ОСОБА_6 , яка пізніше на підставі свідоцтва про одруження змінила прізвище на ОСОБА_7 .

На підставі рішення № 6 виконавчого комітету Синельниківської міської ради депутатів трудящих від 27.03.1974 року ОСОБА_3 за договором про надання у постійне користування від 29.03.1974 року отримав від Синельниківської міської ради депутатів трудящих земельну ділянку загальною площею 600 кв. метрів для будівництва житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 . 29.03.1974 року представник архітектурної групи склав акт про те, що на підставі рішення виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих від 27.03.1974 року, № 6, він здійснив відвід земельної ділянки площею 600 кв. метрів за адресою: АДРЕСА_1 , у користування ОСОБА_3 ,

27.03.1977 року ОСОБА_3 отримав від виконкому Синельниківської міської ради депутатів трудящих дозвіл № НОМЕР_1 на виконання робіт з будівництва житлового будинку та сараю на земельній ділянці АДРЕСА_1 . Після цього подружжя Шмалько почали будувати житловий будинок А-1 загальною площею 82,7 кв. м., житловою площею 53,9 кв. м., літню кухню Б-1 площею 14,0 кв. м., прибудову б-1 площею 6,0 кв. м., сарай К-1 площею 10,0 кв. м., сарай б'-1 площею 7,0 кв. м., вбиральню Д-1, літній душ Ж-1 та огорожі № 1-7 площею 97,2 кв. м..

Під час будівництва житлового будинку т господарських будівель і споруд, у зв`язку з упорядкуванням нумерації, номер будинку АДРЕСА_1 було змінено на № НОМЕР_2 , але відповідного рішення Синельниківською міською радою не вносилось і в КП «Синельниківське МБТІ». 23.11.1979 року право власності на жилий будинок АДРЕСА_2 в цілому було в установленому законом порядку зареєстровано Синельниківським МБТІ за ОСОБА_3 ( реєстрова книга АДРЕСА_3 , за АДРЕСА_4 ). Хоча право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано в цілому за ОСОБА_3 , який побудував його разом із своєю дружиною - ОСОБА_2 , але фактично він був власником Ѕ частини цього домоволоді а його дружина - ОСОБА_2 була власником іншої Ѕ частини домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою : АДРЕСА_2 .

03.11.2011 року ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги подала до приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області заяву про відмову від належної їй частки у спадщині за законом, а 30.09.2016 року - із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на майно, як пережившому з подружжя, яким вона володіла на праві спільної власності подружжя з померлим ОСОБА_3 , а саме : НОМЕР_3 частку будинку АДРЕСА_5 назва АДРЕСА_1 .

Того ж дня, 30.09.2016 року до того самого нотаріуса звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого батька - ОСОБА_3 , а сааме : Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_5 назва АДРЕСА_1 . Але, обидві отримали постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з розбіжностями нумерації спірного будинку у різних правовстановлюючих документах, а саме : в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 29.03.1974 року визначально номер будинку був зазначений 18, а в реєстраційному посвідченні від 23.11.1979 року - номер будинку зазнанений 22; при першій подачі документу нотаріусу для огляду - договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 29.03.1974 року номер будинку був зазначений як 18, але потім невідомо ким було зроблено виправлення шляхом підчистки в адресі будинку на № 22. Позивачі вважають, що зміна нумерації будинку у зв`язку з упорядкуванням нумерації не може слугувати підставою для позбавлення права власності та права на спадкування.

У зв`язку з цим, позивачі просять встановити факт того, що ОСОБА_3 , який номер 07 травня ІНФОРМАЦІЯ_2 , володів на праві спільної сумісної власності подружжя Ѕ частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_6 ( до 2016 року назва АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_4 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 82, 7 кв. м., житловою площею 53,9 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_6 (до 2016 року назва АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_5 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 82, 7 кв. м., житловою площею 53,9 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_6 (до 2016 року назва АДРЕСА_2 , яким вона володіла разом із померлим ОСОБА_3 на праві спільної власності подружжя.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак до його початку надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законих інтересів.

З копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_6 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_7 , 25.09.1971 року одружилися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Прізвище дружини після одруження « ОСОБА_5 ».

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_8 , вбачається, що її батьками є : «Батько ОСОБА_3 », «Мати ОСОБА_2 ».

08.10.1994 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_9 . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище : « ОСОБА_9 ».

Згідно копії Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 29.03.1974 року, виконком Синельниківської міської ради депутатів трудящих згідно рішення виконкому № 6 від 27.03.1974 року надав ОСОБА_3 на право безстрокового користування земельну ділянку по АДРЕСА_2 загальною площею 600 кв.м. На наданій земельній ділянці забудовник зобов`язався побудувати жилий будинок жилою площею 25,00 кв.м., та сарай розміром 6,00 х 4,00. Зазначений жилий будинок зареєстрований в Синельниківському МБТІ на праві особистої власності за ОСОБА_3 та занесений в реєстрову книгу № 46 за реєстром № 5922 31.03.1978 року.

Згідно копії рішення № 6 виконавчого комітету Синельниківської міської ради депутатів трудящих від 27.03.1974 роу ОСОБА_3 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під АДРЕСА_1 площею 600 кв.м..

З копії акту від 29.03.1974 року вбачається, що представник архітектурної групи виконав в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 600 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_7 . АДРЕСА_1 , в користування ОСОБА_3 .

Згідно копії рішення № 1082 на виконання робіт, виконкомом Синельниківської міської ради депутатів трудящих було дозволено ОСОБА_3 . будівництво будинку розміром 10,6х8,60 в перчу чергу та будівництво сараю розміром 6,0х4,0 в другу чергу. Строк закінчення робіт 27.03.1977 року.

З копії реєстраційного посвідчення вбачається, що жилий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки.

Відповідно довідки КП «Синельниківське МБТІ» Дніпропетровської області № 1544 від 27.11.2018 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою : АДРЕСА_2 , зареєстрований за ОСОБА_3 . У зв`язку з упорядкуванням нумерації, номер будинку АДРЕСА_1 було змінено на № 22, рішення Синельниківської міської ради в КП «СМБТІ» не надано. Самочинного будівництва не виявлено.

Постановою приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А. від 30.09.2016 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на майно, як пережившому з подружжя, яким вона володіла разом з померлим ОСОБА_3 , на Ѕ частину будинку АДРЕСА_8 2016 року Ворошилова АДРЕСА_6 у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові та подані документи містять підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення.

Постановою приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А. від 30.09.2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , на Ѕ частину будинку АДРЕСА_5 року АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові та подані документи містять підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення.

В матеріалах спадкової справи № 39/2011 міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та заява ОСОБА_2 про відмову від належної їй частки у спадщині за законом після померлого ОСОБА_3 . Крім того, матеріали спадкової справи містить заяву ОСОБА_2 від 27.09.2016 року, згідно якої остання просила видати їй свідоцтво про право власності на Ѕ частку будинку АДРЕСА_6 , як пережившому з подружжя.

Згідно ч.1,2 ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту ( ч.1 ст.61 Сімейного Кодексу України).

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 п.5 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно Глави 10 п.4.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на Ѕ частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально та визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та ст.ст.60,61 СК України, ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1222, 1268 ЦК України, Глави 10 п.4.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 206, 259, 263, 264, 293, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , який номер 07 травня ІНФОРМАЦІЯ_3 року, володів на праві спільної сумісної власності подружжя Ѕ частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_6 ( до 2016 року назва АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків : НОМЕР_4 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 82,7 кв. метрів, житловою площею 53, 9 кв. метрів, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 до 2016 року назва АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_5 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 82,7 кв. метрів, житловою площею 53,9 кв. метрів, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 до 2016 року назва АДРЕСА_2 , яким вона володіла разом із померлим ОСОБА_3 на праві спільної власності подружжя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар