Справа № 712/864/19
Провадження №2/712/1061/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

за участі представника позивача адвоката Кучер Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час їхнього шлюбу ними було набуте нерухоме майно, а саме: садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Для вирішення питання про спадщину вона звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І.Ю., однак, отримала відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки з спільної сумісної в спільну часткову власність не було виділено майно, яке підлягає спадкуванню. У зв`язку з невизначенністю частки померлого у спільному сумісному майні, вона позбавлена можливості скористатися своїм правом на вступ у спадщину після смерті чоловіка та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину вказаної нерухомості.

Просить визначити, що частка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в праві спільної сумісної власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить Ѕ частина. Її частка в праві спільної сумісної власності на садовий будинок по АДРЕСА_1 садовому товаристві « АДРЕСА_2 зона» становить Ѕ частина.

Земельна ділянка площею 0, 0409 га, розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_2 , перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по Ѕ частки кожному.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кучер Ю.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з?явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 28.08.2010 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 .

На підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 10.09.2015 року ОСОБА_1 є власником садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.10.2011 року ОСОБА_1 належить Земельна ділянка площею 0, 0409 га, розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_2 .

В інтересах ОСОБА_1 , її представник на підставі довіреності ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, а саме на частину вказаного садового будинку та частину земельної ділянки, після смерті ОСОБА_5 . Однак, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.12.2018 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки зазначене майно являється об`єктами спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , але ОСОБА_5 при житті не звернувся за виділенням частки в спільному майні подружжя, яка складає Ѕ частину зазначеного вище нерухомого майна, та не отримав документи на цю частину садового будинку та земельної ділянки.

Позивач зазначає, що вказане майно набуте нею та ОСОБА_5 під час шлюбу.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Положеннями ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 ЦК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Так статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як зазначено в пункті 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до до ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю декільком особам, право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Як вбачається з матеріалів справи, що за життя спадкодавець не укладав з іншими співвласниками будинку договір щодо поділу часток майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, або виділу частки такого майна. За таких обставин частки співвласників у праві власності на квартиру є рівними.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 6,12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст., 355, 368, 370, 1226 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визначити, що частка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в праві спільної сумісної власності на садовий будинок в АДРЕСА_1 становить Ѕ частина. Частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_6 в праві спільної сумісної власності на садовий будинок по АДРЕСА_1 садовому товаристві « АДРЕСА_2 зона» становить Ѕ частина.

Земельна ділянка площею 0, 0409 га, розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_2 , перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по Ѕ частки кожному.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з моменту отримання копії рішення суду.

Головуючий :

Повний текст рішення складено 18.06.2019 року.