Справа №: 398/7588/14-ц
провадження №: 2/398/56/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" червня 2019 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

секретаря Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Український агропродукт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації в зв`язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку, моральної шкоди та витрат за надання юридичної допомоги ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Український агропродукт » про стягнення заборгованості по заробітній платі на суму 11 000 грн., компенсації в зв`язку з порушенням строків її виплати на суму 475,00 грн. та середнього заробітку.

Позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду, розмір якої оцінює в 10 000 грн. Вимоги про стягнення моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що оскільки він тривалий час не отримував заробітну плату, то був позбавлений можливості здійснити свої особисті плани.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 600 грн 00 коп.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

17.03.2009 року позивач прийнятий на роботу згідно трудового договору в ТОВ «Український Агропродукт» на посаду начальника комерційного відділу. 01.06.2013 року позивача було переведено на посаду виконавчого директора вказаного товариства. 15.03.2014 року його було звільнено з підприємства згідно ст. 36 КЗпП України за згодою сторін.

Однак, відповідач затримував виплату заробітної плати, і в день звільнення також не провів повного розрахунку з позивачем. На день звільнення позивача з ТОВ «Український Агропродукт» заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану частину відпустки складала 11 000 грн 00 коп.

Позивач неодноразово звертався до адміністрації товариства з проханням здійснити з ним повний розрахунок з заборгованості по заробітній платі, однак постійно отримував відповідь про те, що наданий час немає коштів, при цьому позивача запевняли, що з ним обов`язково розрахуються, однак своїх обіцянок так і не виконали.

Прохання позивача про видачу йому довідки про розмір заборгованості по заробітній платі, розмір середнього заробітку та розмір повного розрахунку, відповідачем було проігноровано.

Як і не мало жодних результатів звернення позивача до органів прокуратури м.Олександрії та Кіровоградської області з проханням провести перевірку на підприємстві відповідача та сприяти в отриманні вказаної довідки.

Звернувшись до територіальної державної інспекції з питань праці у Кіровоградської області, позивач отримав відповідь про те, що з приводу стягнення належної йому заробітної плати, позивач має право звернутись до суду без обмежень будь-яким строком.

Оскільки, заборгованість по заробітній платі не була виплачена у строки встановлені законом, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку, а також компенсацію втрати частини грошових доходів в зв`язку з порушення строків виплати заробітної плати на суму 475 грн 25 коп..

Внаслідок того, що відповідачем не було виплачено позивачу нараховану заробітну плату, останній був позбавлений можливості здійснити свої особисті плани, у нього є неповнолітня дитина, для утримання якої він змушений позичати кошти. Крім того, позивач має батьків пенсійного віку, які хворіють, і невиплата заробітної плати позбавила його можливості допомагати батькам матеріально. Вказані обставини завдавали йому моральних страждань, змушували нервувати.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Під час судового розгляду справи подав заяву про те, що позовні вимоги не визнає, однак письмових доказів на підтвердження своїх заперечень не надав.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.12.2014 року відкрито провадження у справі.

21.12.2016 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено заочне рішення.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.04.2017 року вказане заочне рішення судом скасовано.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З записів в трудовій книжці, яка видана 17.03.2009 року на ім`я позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається:

17.03.2009 року- прийнятий на посаду начальника виробничо-комерційного відділу в ТОВ «Український Агропродукт» (наказ №11-к від 17.03.2009 року);

01.06.2013 року переведений на посаду виконавчого директора (наказ №76-к від 01.06.2013 року);

15.03.2014 року - звільнений згідно ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (наказ №84-к від 15.03.2014 року).

ОЦІНКА СУДУ

На підтвердження фактів викладених у позовній заяві надано розрахунок середнього заробітку. Відповідно до вказаного розрахунку розмір середнього заробіту за два останні місяці, що передували звільненню(відповідно до трудового договору та ст.8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік») становив:січень 2014 року 2000 грн.; лютий 2014 року 2000 грн. Кількість робочих днів у місяць, що передували звільненню: січень 2014 року 18 грн.; лютий 2014 року 20 грн. Розрахунок середньоденного заробітку за два останні місяці, що передували звільненню становить: (2 000 грн. + 2 000 грн.) : (18 днів + 20 днів) = 105 грн 26 коп. Кількість робочих днів у період з 16.03.2014 року до 21.02.2018 року включно: 16.03.2014 року до 31.03.2014 року 201 день; січень-грудень 2015 року 250 днів; січень-грудень 2016 року 251 день; січень-грудень 2017 року 250 днів; січень-грудень 2018 року 250 днів; січень 11.06.2018 року 110 днів. Отже, розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (з 16.03.2014 року по 11.06.2019 року) 105,26 грн. х (201+250+251+250+250+110) = 138101,12 грн.

Наданий представником позивача вищевказаний розрахунок містить інформацію щодо суми середньоденного заробітку за два останні місяці, однак даний розрахунок проведено без довідки про розмір заборгованості по заробітній платі.

Більш того, ухвалою суду від 28.04.2017 року заочне рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.12.2016 року скасовано на підставі того, що в 27.01.2015 році за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, внесено відомості щодо підроблення ОСОБА_1 документів, зокрема кадрових наказів та записів до трудової книжки, з підробленням підпису керівника підприємства, але станом на 13.06.2019 року інформації про подальший розгляд вказаного кримінального провадження до суду не надано.

Аналізуючи наданий розрахунок, суд приходить до висновку, що вказаний в ньому розмір середнього заробітку за два останні місяці, що передували звільненню жодним письмовим доказом не підтверджено, а саме, не надано: довідку про заборгованість по заробітній платі; розмір середньомісячного та середньоденного заробітку позивача на посаді виконавчого директора ТОВ «Український Агропродукт», розрахунок індексу інфляції за період порушення строків виплати заробітної плати, а також, докази того, що порушення відповідачем законних прав позивача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та того, що вказане вимагало вiд позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що є обов`язковими умовами для стягнення моральної шкоди.

НОРМИ ПРАВА

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпПУ заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи той факт, що іншого вирішення спору ніж у судовому порядку у позивача немає, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Вказані норми статті стосуються і витрат на правничу допомогу.

Позивач на підставі п. 1. ч. 1.ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції закону на день звернення до суду, зільнений від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Враховуючи викладене судові витрати в зазначеній справі, суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

На підставі ст. ст. 116, 117, 232 КЗпП України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Український агропродукт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації в зв`язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку, моральної шкоди та витрат за надання юридичної допомоги відмовити повністю.

Судові витрати в зазначеній справі віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 червня 2019 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА