Справа № 162/423/15-ц
Провадження № 6/161/180/19
У Х В А Л А

18 березня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в містя Луцьку подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у Другому відділі ДВС міста Луцьк знаходиться виконавче провадження № 48383355, відкрите за виконавчим листом Любешівського районного суду Волинської області № 162/423/15-ц від 16.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 489 802, 41 грн. заборгованості за кредитним договором « VOZ0АЕ02001143 від 16.02.2007 року.

З метою забезпечення виконання даного судового рішення державним виконавцем накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 Крім того, в органи та установи, що реєструють право власності та інші установи надіслано запити щодо надання інформації про наявність або відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення, коштів, а також інформації, що характеризують особу боржника, його місця проживання.

Згідно інформації, наданої на запити державного виконавця, за боржником рухоме майно не зареєстровано; боржник на обліку в управлінні ПФУ як одержувач пенсії (групи) не перебуває; у трудових відносинах та цивільно-правових відносинах не перебуває; наявні відкриті рахунки в банках, проте, кошти відсутні; за боржником зареєстровано 1/3 частки сховища, пл. 635, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., Ківерцівський район, с.Сокиричі, вул.Солдатська, 7, що належить йому на праві спільної часткової власності, однак, дане майно перебуває в іпотеці ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» згідно договору іпотеки № 901 від 04.02.2008 року.

Державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за адресою місця проживання боржника. Провести виконавчі дії не виявилось за можливе, оскільки двері квартири ніхто не відчинив.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом повідомлено, що ОСОБА_3 неодноразово перетинає державний кордон України.

Просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, покладених на нього згідно виконавчого провадження № 48383355про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 489 802, 41 грн. заборгованості за кредитним договором « VOZ0АЕ02001143 від 16.02.2007 року.

В судове засідання державний виконавець не зявилась, у письмовій заяві просить розгляд подання проводити без її участі.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Виконання будь-якого рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод, якою гарантовано право на справедливий суд, що включає в себе обов'язкове виконання судового рішення.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Пункт 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачає можливість обмеження виїзду боржників за межі України до виконання зобовязань, покладених на них судовим рішенням.

За змістом цього Закону такі заходи примусового впливу вживаються до тих боржників, відносно яких мається інформація про їхній постійний чи періодичний виїзд за кордон, без мети чи з метою ухилення від виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другому відділі ДВС міста Луцьк знаходиться виконавче провадження № 48383355, відкрите за виконавчим листом Любешівського районного суду Волинської області № 162/423/15-ц від 16.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 489 802, 41 грн. заборгованості за кредитним договором « VOZ0АЕ02001143 від 16.02.2007 року.

З доводів державного виконавця з метою забезпечення виконання даного судового рішення державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_3

Згідно інформації, наданої на запити державного виконавця, за боржником рухоме майно не зареєстровано; боржник на обліку в управлінні ПФУ як одержувач пенсії (групи) не перебуває; у трудових відносинах та цивільно-правових відносинах не перебуває; наявні відкриті рахунки в банках, проте, кошти відсутні; за боржником зареєстровано 1/3 частки сховища, пл. 635, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., Ківерцівський район, с.Сокиричі, вул.Солдатська, 7, що належить йому на праві спільної часткової власності, однак, дане майно перебуває в іпотеці ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» згідно договору іпотеки № 901 від 04.02.2008 року.

Державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за адресою місця проживання боржника. Провести виконавчі дії не виявилось за можливе, оскільки двері квартири ніхто не відчинив.

07.06.2017 року боржником надано пояснення державному виконавцю, відповідно до яких з рішенням суду останній не згідний. Однак, з доводів державного виконавця, боржником з дати відкриття виконавчого провадження самостійно сплачено 6 000 грн. заборгованості.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом повідомлено, що ОСОБА_3 неодноразово перетинає державний кордон України.

Між тим, в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання судового рішення та доказів того, що ОСОБА_3 здійснює виїзди за кордон з метою ухилення від виконання рішення суду.

Оскільки, звертаючись до суду в порядку ст. 441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, чого ним зроблено не було, зважаючи на те, що на момент звернення до суду із таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, що також судом не встановлено, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.33 Конституції України, ст.441 ЦПК України, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено - 18 березня 2019 року.

Суддя Черняк В.В.