Номер провадження 2/760/1993/19
23 травня 2019 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Букіної О.М.
секретаря судового засідання -Кривулько С.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення порушень права власника - визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 подарована йому ОСОБА_2 , згідно договору дарування від 29.01.2003, посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори
Зазначає, що інша 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 подарована йому матір`ю ОСОБА_3 згідно договору дарування від 11.12.2003, посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори.
Позивач посилається, що відповідач не проживає з 2007 року у вказаній вище квартирі, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає.
Вважає, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад рік, а тому втратив право користування житловим приміщенням.
Зазначає, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов.
18.12.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою суду від 20.12.2018 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
28.02.2019 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 04.03.2019 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правила спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
Позивач в судове засідання не з`явився, проте представником позивача подано заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.
Про причину неявки суд до відома не поставив.
Судова повістка, що направлялась на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, не отримана останнім та повернулася до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 29.01.2003, посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 була подарована ОСОБА_1 його братом ОСОБА_2
Відповідно до договору дарування від 11.12.2003, посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 була подарована ОСОБА_1 його матір`ю ОСОБА_3 (а.с.4).
Таким чином, позивач є одноосібним власником вказаної вище квартири.
Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з ст.ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Згідно ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до статей 6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець або особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2007 року, що підтверджується актом, складеним мешканцями даного будинку за підписом начальника ЖЕД -906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Соломянського районону м. Києва О.Шконди ( а.с. 27).
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сума судового збору в розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 346, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення порушень права власника - визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , (ІПН невідомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Букіна О.М.