Справа 237/3463/18
Номер провадження 2/237/176/19
04.06.19 року м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сенаторова В.А.,
при секретарі Лахно Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за прострочення та моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за прострочення та моральної шкоди.
В судове засідання представник позивача, який діє за довіренністю, не з`явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, справу слухати за його відсутністю.
Представник ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засіданні не з`явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Заяву про відкладення справи не надав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі.
Тому, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить автомобіль марки Opel Astra, номерний знак НОМЕР_2 (а.с.8).
Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2015 року (справа № 189/78/15-п) відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 22.12.2014р за участю його автомобіля ВАЗ-2101 та автомобіля позивача Opel Astra, та на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців (а.с. 13).
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні, чи мала місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно із ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи, що вина водія автомобіля марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 у скоєній ДТП доведена, суд знаходить, що обов`язок щодо відшкодування шкоди, який було спричинено в наслідок ДТП, лежить на ОСОБА_3 .
Однак, судом встановлено, що цивільна відповідальність водія автомобіля марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3686096 (а.с.9).
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Таким чином, суд знаходить, що обов`язок відшкодувати, спричинену водієм автомобіля марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 шкоду, лежить на страхову компанію - ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія».
Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Судом встановлено, що згідно повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 22.12.2014 р. (вих.№ 29 від 04.01.2016 р.) виплата ОСОБА_1 . страхового відшкодування становить 14 519,23 гривень (франшиза згідно полісу АІ/36860967 складає 1000,00 грн.). (а.с 15).
Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу марки Opel Astra, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження автомобіля у вказаній ДТП, складає 14 519,23 гривень.
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Позивач моральну шкоду обґрунтовує тим, що зазнав моральних страждань, завданих у зв`язку з пошкодженням його автомобіля та не можливість його використання у повсякденному житті. Суму моральної шкоди позивач оцінює в 5 000,00 гривень.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами) суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Факт моральних страждань потерпілого від душевного болю, який він відчував від переживання і фізичних незручностей та психологічного дискомфорту при пошкодженні його майна, сам по собі свідчить про моральні страждання потерпілого, є очевидним і не потребує доказування іншими засобами.
Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, витрат від інфляції та 3% річних є необґрунтованими, а тому відмовляє у задоволенні вимог в цій частинні.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за прострочення та моральної шкоди, задовольнити частково.
В решті задоволення позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.А. Сенаторов