Справа № 361/4199/19
провадження № 2-з/361/86/19
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 червня 2019 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Абросімовою Оксаною Василівною, про вжиття заходів по забезпеченню позову, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., приватний виконавець Варава Р.С., Таран А.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Одночасно з позовною заявою надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 13 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.О., щодо звернення стягнення на користь ОСОБА_2 нерухомого майна: садовий будинок, загальною площею 715, 70 кв.м., житловою площею 253, 90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0, 2041 га, що належить ОСОБА_3

Заява мотивована тим, що можливість реалізації майна позивача в рамках виконавчого провадження є достатньо обґрунтованим припущенням того, що майно може зникнути на момент виконання рішення суду, що істотно ускладнить чи унеможливить поновлення порушених прав позивача.

14 червня 2019 року надійшло клопотання позивача про долучення доказів на підтвердження доводів позивача щодо проживання у будинку та докази вчинення дій на захист свого порушеного права. При цьому, додано повідомлення Міністерства юстиції України від 27.12.2018 року та копії квитанцій про оплату ОСОБА_1 наданих послуг СТ «Зазим`є».

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

За змістом статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Матеріали позову свідчать про те, що предметом позову є визнання виконавчого напису, вчиненого 13 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.О. щодо звернення стягнення на користь ОСОБА_2 нерухомого майна: садовий будинок, загальною площею 715, 70 кв.м., житловою площею 253, 90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0, 2041 га, таким, що не підлягає до виконання. Проте, із доданих до позову доказів, видно, що стягувачем за виконавчим написом є ОСОБА_2 , а боржником ОСОБА_3 , при цьому власником нерухомого майна є ОСОБА_3 .

Таким чином, позивач не є боржником за оскаржуваним виконавчим документом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 3) виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, з матеріалів позову видно, що позивач була власником нерухомого майна, що є предметом оскаржуваного виконавчого напису, проте, на час розгляду заяви власником цього майна є ОСОБА_3 (третя особа), який є боржником у виконавчому провадженні. При цьому, предметом даного позову не є оскарження рішень чи правовстановлюючих документів, на підставі яких позивач втратила право власності на спірне майно чи боржник ОСОБА_3 набув прав на це майно.

Отже, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису у виконавчому провадженні №58664951, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., вжите за заявою особи, яка не є боржником у виконавчому документі, суперечить вимогам чинного законодавства.

За наведених обставин, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову способом зазначеним у заяві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 260 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Петришин