У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2019 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 640/24140/18 виданого за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 68524 грн. та судового збору в сумі 176,20 грн., -

встановив:

19.06.2019року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування зазначеного судового наказу у справі № 640/24140/18, в якій вона просить суд скасувати зазначений судовий наказ виданий Київським районним судом м. Харкова за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за телекомунікаційні послуги в сумі 68524 грн. та судового збору в сумі 176,20 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що з вказаним судовим наказом не згодна оскільки розмір заборгованості заявлений стягувачем є необґрунтованим та не підтверджений доказами.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Крім того, відповідно до п.3 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються зокрема клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.2 ст.171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

При цьому, ЦПК України не повязує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Боржник ОСОБА_1 у поданому клопотанні про поновлення строку просить поновити пропущений строк. В обґрунтування поважності причин пропуску зазначає, що судовий наказ не отримувала, підпис на повідомленні про вручення наказу їй не належить. 15.01.2019року, на дату вручення судового наказу,який зазначений у поштовому повідомленні, боржник проживала за іншою адресою у АДРЕСА_1 . за цією адресою ОСОБА_1 орендувала квартиру, оскільки за її адресою АДРЕСА_2 проводились ремонтні роботи, а тому не могла отримувати поштову кореспонденцію.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2018року суддею Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А. було винесено судовий наказ за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 68524 грн. та судового збору в сумі 176,20 грн.( а.с.19).

На виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України судом було здійснено запит щодо зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання фізичної оосби- боржника.

Згідно наданої інформації з реєстру теріторіальної громади міста Харкова місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 ( а.с.18).

Копія вказаного судового наказу року разом з пакетом документів була направлена ОСОБА_1 за адресою реєстрації її місця проживання (а.с.20), що відповідає положенням ч. 2 ст.169 ЦПК України.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.21) судовий наказ від 21.12.2018року було вручено 15.01.2019року особисто ОСОБА_1

Відповідно до п. 7 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 - реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином судом згідно із вимогами ЦПК України було направлено копію судового наказу з доданими документами на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання боржника АДРЕСА_2 .

Сам лише факт укладання договору оренди квартири та договору підряду на ремонтні роботи, не може виключати факт отримання боржником кореспонденції за адресою зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання боржника.

Посилання боржника на те, що підпис на повідомленні про вручення судового наказу їй не належить не ґрунтується до належних та допустимих доказах, а тому судом не приймається.

Таким чином, суд не вбачає підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу оскільки боржником не наведено ґрунтовних поважних причин пропуску строку

Керуючись ст.170,171 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку зверення до суду із заяовю про скасування судового наказу - відмовити.

Повернути заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 640/24140/18 виданого за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 68524 грн. та судового збору в сумі 176,20 грн.

На ухвалу, може бути подана апеляційна скарга через Київський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 21.06.2019року.

Суддя Н.М. Бородіна