Ухвала

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 201/10517/16-ц

провадження № 61-11059ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 18 листопада 2005 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання кредитної лінії № 181105/1-USD у розмірі 195 000,00 доларів США. В подальшому у червні 2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою збільшено ліміт кредитування до 350 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 181105/1-USD-ІП, предметом якого є нежитлове приміщення, по АДРЕСА_1 , прим . 36 поз. 3-7, загальною площею 144,2 кв.м. у м. Дніпропетровську, яке належало іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 2005 року. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору банк був вимушений звернутися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 950 392,09 грн. Позичальник рішення суду не виконав та заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, станом на 17 червня 2016 року вона складає 1 637 547,80 доларів США. В подальшому ОСОБА_2 здійснив перепланування предмета іпотеки шляхом будівництва антресольного поверху, внаслідок чого загальна площа предмету іпотеки збільшилась до 232,6 кв.м. та було присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 . 03 грудня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за умовами якої ОСОБА_3 набула право власності на спірне нежиле приміщення НОМЕР_1 . 12 січня 2011 року ОСОБА_3 здійснила відчуження спірного нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу. Таким чином, ОСОБА_2 здійснив перепланування предмету іпотеки, що призвело до незаконного відчуження приміщення НОМЕР_1 , власником якого на даний час є відповідач ОСОБА_1 , який набув статус іпотекодавця і має всі права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив з метою часткового, у сумі 5 172 932,00 грн, погашення заборгованості за кредитним договором № 181105/1-USD, яка становить 1 637 547,80 доларів США, а саме заборгованість за кредитом - 350 000,00 доларів США; заборгованість за відсотками - 782 885,49 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 164 345,00 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 340 317,31 доларів США, перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро», звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 181105/1-USD від 09 червня 2006 року, а саме на нежитлове приміщення НОМЕР_1 , загальною площею 232,6 кв.м., що знаходиться у житловому будинку літ. А-12 на першому поверсі за адресою по АДРЕСА_1, шляхом продажу майна з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки у розмірі 5 172 932 грн без ПДВ та покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2018 року позов задоволено, вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення НОМЕР_1 , загальною площею 232,6 кв.м., що знаходиться у житловому будинку літ. А-12 на першому поверсі за адресою по АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_1 , в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання кредитної лінії №181105/1-USD від 18 листопада 2005 року в сумі 1 637 547,80 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 350 000,00 доларів США, що еквівалентно 9 106 635,30 грн; заборгованість за відсотками 782 885,49 доларів США, що еквівалентно 20 369 864,68 грн; пеня за несплаченим кредитом 164 345,00 доларів США, що еквівалентно 4 276 085,65 грн; пеня за несплаченими відсотками 340 317,31 доларів США, що еквівалентно 8 854 701,79 грн, шляхом продажу такого майна з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки у розмірі 5 172 932 грн без ПДВ. Стягнуто пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» судовий збір у розмірі 77 593,98 грн, тобто по 38 796,99 грн, з кожного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2018 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро»до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено в повному обсязі, стягнуто з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в дохід держави судовий збір у сумі 58 195 грн 49 коп.

04 червня 2019 року АТ «Банк Кредит Дніпро» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року представником АТ «Банк Кредит Дніпро» отримано 08 травня 2019 року в канцелярії Дніпровського апеляційного суду. Також зазначено, що повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року опубліковано 06 травня 2019 року, а в судовому засіданні 09 квітня 2019 року було проголошено лише вступну та результативну частину постанови.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Наведена АТ «Банк Кредит Дніпро»підстава для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дає достатніх підстав для визнання її поважною, оскільки на її підтвердження не надано належних доказів недотримання апеляційним судом вимог, встановлених частиною шостою статті 259 та частиною третьою статті 272 ЦПК України, щодо порядку складання та надсилання копій судових рішень.

З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати належні докази з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених частиною шостою статті 259 та частиною третьою статті 272 ЦПК України, щодо порядку складання та надсилання копій судових рішень або навести інші підстави з відповідними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху і протягом десяти днів з дня отримання ухвали заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, навівши інші поважні причини для поновлення строку.

Крім того до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору від 24 травня 2019 року в розмірі 3 842 грн.

В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документи, що підтверджують сплату судового збору, проте, у меншому розмірі ніж встановлено законом.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позову до суду) за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з судових рішень АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, шляхом продажу майна з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки у розмірі 5 172 932 грн.

1,5 відсотка ціни позову складає 77 593,98 грн.

Саме таку суму судового збору було визначено судом першої інстанції, рішення якого позивач не оскаржував.

Необхідність сплати судового збору за подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки за ставкою як за спір майнового характеру підтверджується висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить - 155 187,96 грн (77 593,98?200%).

Таким чином, враховуючи сплачену суму судового збору в 3 842 грн, заявнику необхідно доплатити 151 345,96 грн судового збору за подання та розгляд касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Заявнику необхідно сплатити судовий збір у повному розмірі та надати документ про його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяА. І. Грушицький