КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №761/18251/16-ц

провадження № 22-ц/824/11147/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представники відповідачів: Шевченко В.С. , Атамась Г.О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду від 05.06.2019 року та на ухвалу (протокольну) Шевченківського районного суду від 05.06.2019 року /суддя Притула Н.Г./

у справі за позовом ОСОБА_1 до головного лікаря Київської міської станції швидкої медичної допомоги Вершигори Анатолія Васильовича, Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вимогами про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 05.06.2019 року відмовлено у поновленні строку на звернення до суду із заявою про відвід судді та секретаря судового засідання. /т. 2 а.с. 93-95/

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду від 05.06.2019 року, зокрема, відмовлено у прийнятті заяви зі змінами про збільшення розміру позовних вимог про відшкодування шкоди, у зв`язку з розглядом справи по суті. /т. 2 а.с. 83/

Не погоджуючись з вказаним рішеннями, апелянт звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати їх.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції порушено її права в частині відмови у поновленні строку на звернення до суду із заявою про відвід судді та секретаря судового засідання. Вказувала, що незрозуміло в якому провадженні розглядається справа - загальне чи письмове та чи прийнята вона у провадження судді Притули Н.Г. Також зазначала, що з незавіреними ксерокопіями довіреностей, які є однією з підстав заявленого відводу, прийнятих судом першої інстанції, вона ознайомилась 04.06.2019 р. і одразу заявила відвід, а отже заява подана у строк, з моменту коли такі обставини стали відомі. Не зазначено судом першої інстанції висновку щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В частині оскарженні протокольної ухвали від 05.06.2019 р., вважає, що оскільки судом першої інстанції 18.03.2019 р. їй було відмовлено у витребуванні даних імені лікаря медичної бригади, що надавала їй допомогу, а такі дані їй були необхідні для зазначення його в якості третьої особи, у неї були всі підстави для подачі позовної заяви зі збільшенням розміру позовних вимог. Окрім того, всупереч вимогам ЦПК України, підставою для повернення судом першої інстанції заяви є невірно зазначена назва заяви. Наголошувала на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Директор Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва Вершигора А.В. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, ухвали суду першої інстанції без змін, з огляду на таке. Зазначав про те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, підготовче судове засідання у справі не проводилось, водночас відвід судді заявлявся вже тричі. Вчетверте відвід подано з аналогічних, вже заявлених підстав. Окрім того, позивачем не вказано поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про відвід, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення заяви без розгляду. В частині оскарження протокольної ухвали про повернення заяви про збільшення розміру позовних вимог зазначав, що оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, позивач вправі збільшити свої позовні вимоги до початку першого судового засідання, а тому судом першої інстанції правомірно повернуто заяву.

Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) також звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, мотивуючи його доводи тим, що позивачем заявлено відвід з пропуском строків, поважності причин такого пропуску не вказано. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 16 травня 2016 р. ОСОБА_1 подано позов про компенсацію завданої здоров`ю шкоди /т. 1 а.с. 1/.

Справа знаходилась у провадженні судді Макаренко І.О., після задоволення заяви про відвід, 18.01.2017 р. передана у провадження судді Притули Н.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи. /т. 1 а.с. 126/

Позивачем ОСОБА_1 неодноразово подавались заяви про відвід /т. 1 а.с. 147, 159, 174, 242/, у задоволенні було відмовлено /т. 1 а.с. 151, 182/, в подальшому, після зміни процесуального законодавства, останню заяву про відвід залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення /т. 1 а.с. 246-247/

Також встановлено, що 01.06.2017 р. ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами справи, зокрема і копіями довіреностей, виданих директором Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва Вершигорою А.В. на представництво Центру. /т. 1 а.с. 171/

21.06.2017 р. ОСОБА_1 подано позовну заяву зі змінами /т. 1 а.с. 177/, яка судом першої інстанції була прийнята /т. 1 а.с. 184/

Відповідно до даних журналу судового засідання від 05.02.2019 р., головуючим суддею було надано позивачу для подачі клопотань і заяв 7 днів. /т. 2 а.с. 38/

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 05.02.2019 р., вона ознайомилась зі справою 04.06.2019 р. /т. 2 а.с. 44/

04.06.2019 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про відвід судді, секретарю судового засідання /т. 2 а.с. 75/, відмову у поновленні пропущеного строку оскаржує до апеляційної інстанції.

Відмовляючи у поновленні строку на подання заяви про відвід судді, секретарю судового засідання, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 3 ст. 39 ЦПК України про те, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом першої інстанції встановлено, що у вказаній справі було призначено чимало судових засідань вже після відкриття провадження за даним позовом ОСОБА_1 , а обставини, які стали підставою для заявлення відводу судді та секретаря відбулися після спливу десятиденного строку. Зокрема, щодо наявності в матеріалах справи копій довіреностей, які на думку заявниці, є не належним чином завіреними та відмови судді у задоволенні її клопотання про витребування доказів - як вбачається із заяви, стали відомі заявниці з моменту її останнього ознайомленнями з матеріалами справи, а саме 17.08.2018 року та під час судового засідання 18.03.2019 року, в якому було оголошено короткий текст ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання позивача щодо витребування доказів, тобто в даному випадку, заявницею пропущений дводенний строк, який надає право стороні заявити відвід у виняткових випадках, після спливу десятиденного терміну, коли учасник дізнався про таку підставу.

Відмовляючи у прийнятті заяви зі змінами, суд першої інстанції обмежився обґрунтуванням, вказаним в журналі судового засідання - «у зв`язку з розглядом справи по суті».

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Справа за позовом ОСОБА_1 перебуває у провадженні суду з 16.05.2016 р., розподілена у провадження судді Макаренко І.О. /т.1 а.с. 3/

18.01.2017 р. р. справа повторно автоматично розподілена між суддями, у провадження судді Притули Н.Г. /т. 1 а.с. 126/

Відповідно до журналу судового засідання від 24.02.2017 р. - першого судового засідання після автоматичного розподілу, відбувається продовження судового засідання. /№з/п 2 т. 1 а.с. 152/

За змістом ст. 159 ЦПК України, в редакції статті, діючої на момент прийняття справи у провадження суддею, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Справа розглядається одним і тим самим складом суду. У разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку.

Із журналу судового засідання неможливо зрозуміти стадії процесу, оскільки визначено, що судове засідання продовжується, незважаючи на зміну складу суду.

15.12.2017 р. набрала чинності нова редакція ЦПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Водночас, судом першої інстанції, в першому судовому засіданні 19.04.2018 р. /т. 1 а.с. 240/, після зміни процесуального порядку розгляду справ, не вчинено жодних процесуальних дій щодо визначення в якому порядку буде розглядатись справи - спрощеному чи загальному та чи є необхідність у підготовчому судовому засіданні, розгляд справи продовжено.

20.04.2018 р., вирішуючи заяву про відвід, головуючий у справі керується новими нормами ЦПК України, вказуючи про пропуск строків звернення з такою заявою, залишає її без розгляду в порядку ст. 39 ЦПК України. /т. 1 а.с. 246-247/

05.06.2019 р., вирішуючи заяву про відвід головуючому та секретарю в судовому засіданні, суд першої інстанції також обґрунтовує відмову у поновленні строку на подання такої заяви ст. 39 ЦПК України, залишивши її без розгляду.

Водночас, за змістом ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Однак, судом першої інстанції, після вступу ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р., не визначено порядку розгляду справи, а тому безпідставно вказано на пропуск строку для звернення з заявою про відвід, оскільки підготовчого засідання у справі не проводилось, а в першому судовому засіданні, після зміни процесуального законодавства, розгляд справи продовжено.

Аналогічно це стосується і відмови у прийнятті заяви зі змінами у зв`язку з розглядом справи по суті.

З жодного журналу судового засідання не вбачається переходу головуючого до розгляду справи по суті, на початку розгляду справи судові засідання оголошуються продовженими, в кінці судового засідання справи або відкладається або оголошується перерва, з чого неможливо зробити висновок щодо стадії судового процесу.

Доводи відзивів на апеляційну скаргу, щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів не приймаються до уваги, як такі, що не підтверджені матеріалами справи.

Таким чином, оскільки з журналів судових засідань неможливо зробити висновки щодо стадії розгляду справи та порядку її розгляду - у спрощеному чи загальному провадженні, є передчасним висновок суду першої інстанції щодо пропуску строків звернення з заявою про відвід та відмову у прийнятті заяви зі змінами, оскільки суд першої інстанції констатує порушення строків, які не визначив.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкових ухвал.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду від 05.06.2019 року та на ухвалу (протокольну) Шевченківського районного суду від 05.06.2019 року - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду від 05.06.2019 року та ухвалу (протокольну) Шевченківського районного суду від 05.06.2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: