ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/619/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 305010300
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Ткач О. І., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/23761/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2019 року, ухваленого суддею Мазурок О.В., повний текст рішення складено 02 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням (ухвалою) судді Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року в справі №686/25425/17,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Апеляційного суду Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням (ухвалою) судді Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року в справі №686/25425/17 та просить стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь один мільярд гривень моральної шкоди, завданої незаконною та протиправною ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області Кулеші Л.М. ; стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь 20030 гривень 50 копійок майнової шкоди, завданої незаконною та протиправною ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області Кулеші Л.М .

На обґрунтування своїх вимог він вказав, що 12 березня 2018 року суддя апеляційного суду Кулеша Л.М. винесла незаконну та протиправну ухвалу, яку Постановою Верховного Суду від 06 вересня 2018 року скасовано. Зловживаючи владою та службовим становищем, нехтуючи положеннями статті 75 КПК України та своїми службовими обов`язками суддя Кулеша Л.М . та її ухвала завдала йому майнової та моральної шкоди.

Моральна шкода, завдана йому незаконним рішенням полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних стражданнях, які він переніс під впливом цього незаконного рішення, докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Порушення його прав та необхідність вжиття заходів для їх захисту він сприйняв та сприймає як зверхнє ставлення до нього як до людини, відчув та відчуває себе приниженим та морально пригніченим. Для відновлення своїх прав вимушений звертатись до суду, що вимагає додаткових затрат часу і вчинення додаткових зусиль та не відповідає ні його вільному волевиявленню, ні його свободі волі. Мало того, будучи нібито свідком того, що він нібито вчинив кримінальне правопорушення в Апеляційному суді Хмельницької області, суддя Кулеша Л.М. мала б заявити самовідвід та добросовісно виконати свій службовий обов`язок, а натомість винесла ухвалу, яка привела до морального та психологічного насилля над ним і глибоких моральних страждань та розцінюється ним як приховане катування. На підставі цього вважає, що заявлена ним моральна шкода у розмірі одного мільярда гривень буде адекватним відшкодуванням його душевних хвилювань та моральних страждань.

У зв`язку з тим, що він змушений був писати касаційну скаргу, на яку витратив одну годину власного дорогоцінного часу з його безцінного життя, вартість якої він оцінює в десять тисяч гривень. Для подачі скарги він витратив одну годину часу і вісім гривень на проїзд в маршрутці №47, туди чотири гривні і на зворотній шлях чотири гривні.

Тобто фактично він витратив дві години, які він оцінює у двадцять тисяч гривень. Окрім цього, він витрачав власний папір та електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера та 18 гривень 00 копійок на копіювання документів та дев`ять гривень на копіювання документів та дев`ять гривень на поштові витрати рекомендованою кореспонденцією.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2019 року вирішено:

"В задоволенні позову ОСОБА_1 до Апеляційного суду Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням (ухвалою) судді Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року в справі №686/25425/17 відмовити."

Не погодившись із даним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необгрунтованість рішення суду, порушенням судом норм процесуального права та неправильне застосування норм норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що судом першої інстанції не досліджено чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вказує на наявність причинного наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача. Так внаслідок винесення незаконної та протиправної ухвали 12 березня 2018 року йому було завдано моральної шкоди.

Наголошує на тому, що відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач повинен доводи вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини, тобто саме правопорушник повинен довести, що заявлена шкода позивачем є не співрозмірною з його вимогами у відповідності до презумпції відшкодування моральної шкоди правопорушниками.

У відзиві на апеляційну скаргу Апеляційний суд Хмельницької області просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 не доведено достатніми та допустимими доказами факт завдання шкоди відповідачем та її розмір, а також причинний зв`язок між прийняттям ухвали про повернення апеляційної скарги та настанням шкоди.

Зазначає, що оскарження позивачем ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року свідчить про реалізацію права особи на оскарження судового рішення. Сам факт скасування зазначеної вище ухвали у зв`язку з процесуальними порушеннями не вказує на завдану позивачеві шкоду та не підтверджує наявність підстави для її відшкодування. Посилання ОСОБА_1 на марнування його часу, який він змушений був витратити на скасування ухвали, порушення його прав та необхідність вжиття заходів для їх захисту як обґрунтування моральної шкоди не є належною правовою підставою для відшкодування моральної шкоди.

Наголошує на тому, що витрати власного часу позивача на складання касаційної скарги не є шкодою в розумінні статті 1174 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 , представник Апеляційного суду Хмельницької області та представник Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явились, хоча про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів заподіяної йому майнової та моральної шкоди скасуванням ухвали судді Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року та що порушено його особисте немайнове право.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції установлено наступні обставині, які не заперечувались сторонами.

Ухвалою судді апеляційного суду Хмельницької області Кулеші Л.М . від 12 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року по справі №686/25425/17 повернуто. Вказаною ухвалою встановлено, що оскільки апеляційна скарга вимогам кримінального процесуального закону не відповідала, так як у ній відсутні вимоги обвинуваченого до апеляційного суду та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість цієї ухвали суду, ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року вона була залишена без руху, із наданням 10-денного строку, з дня отримання ухвали судді, для усунення вказаних недоліків. З рекомендованого повідомлення вбачається, що зазначену ухвалу судді Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_1 отримав 23.02.2018 року, та в 10-денний термін, вказані в ухвалі недоліки апеляційної скарги, яку було залишено без руху, не усунув.

Постановою Верховного Суду від 06 вересня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що в 12 березня 2018 року рамках розгляду справи №686/25425/17 суддею Апеляційного суду Хмельницької області Кулеші Л.М. незаконно винесено ухвалу, яка в подальшому була скасовано постановою Верховного Суду від 06 вересня 2018 року. При цьому зазначив, що моральна шкода завдана йому незаконним рішенням полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних та душевних стражданнях, які він переніс під впливом цього незаконного рішення, та повинен докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

В обґрунтування цього надав копію постанови Верховного Суду від 06 вересня 2018 року. Зі змісту якої вбачається, що ухвалою судді Апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року залишено без руху та надано йому десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги. На виконання зазначеної ухвали 26 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду Хмельницької області заяву про виправлення недоліків.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. 419 КПК України не врахував наведені доводи у зазначеній заяві ОСОБА_1 від 26 лютого 2018 року, яка долучена до касаційної скарги та наявна в матеріалах провадження, та оцінки їм не надав, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, не усунув, тому зазначений висновок суду апеляційної інстанції є передчасним.

Однак позивачем не було доведено протиправність дій судді Кулеші Л.М. під час виконання нею службових обов`язків, та що внаслідок таких дій він зазнав приниження, морального пригнічення та насилля, внаслідок чого йому була заподіяна моральна шкода.

Скасовуючи ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року, суд касаційної інстанції вказав на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, але ОСОБА_1 не надано належних допустимих доказів, які б вказували, що саме внаслідок такого скасування йому спричинена моральна шкода.

Так позивачем не подано документів (медичні довідки тощо), що опосередковано вказували б на понесені ОСОБА_1 моральні страждання.

При цьому колегія суддів зазначає, що оскарження позивачем до вищестоящого суду прийнятих судами нижчої інстанції судових рішень в рамках розгляду цивільної справи є механізмом реалізації його права передбаченого п.5 ч.1 ст. 43 ЦПК України (оскарження судових рішень у визначених законом випадках).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено причино-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням (ухвалою) судді Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року в справі №686/25425/17.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що на відповідача покладений тягар доказування відсутності спричиненої шкоди, оскільки саме позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна правова оцінка.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена 14 червня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Ткач О.І.

Шевчук Г.М.