Справа № 127/8684/19
Провадження № 2/127/1226/19
18 червня 2019 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.
позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Усова Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства,
ОСОБА_4 (з народження - ОСОБА_5 звернулася до суду з цим позовом та повідомила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матір`ю є ОСОБА_6 , відомості про її батька внесені відповідно до ч. 2 ст.55 КпШС ( нині ст. 135 СК України). Позивач вказує, що її батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з її матір`ю проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вони вели спільне господарство, батько забирав її з полового будинку. 06.11.1987 року між батьками був укладений шлюб, який вони розірвали 03.11.1990 року. Позивач зазначає, що попри розірвання шлюбу батьки до 1996 року продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство та спільно виховували та утримували її. Після засудження батька, мати продовжувала з ним листуватися, листівки направлялися також і позивачці. В 1997 році відповідач звільнився з місць позбавлення волі, ще деякий час прожив з матір`ю, а згодом створив нову сім`ю. ОСОБА_7 - ОСОБА_8 вказує, що вона підтримувала родинні стосунки з родиною батька, займалася поховання своєї бабусі та дядька ( матері та брата відповідача). За таких обставин просила встановити, що ОСОБА_3 є її батьком.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні.
Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2019 року викликано як свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Допитана як свідок ОСОБА_9 показала, що вона є колишньою дружиною брата відповідача - ОСОБА_16 та стверджувала, що ОСОБА_17 ( мати позивачки) та ОСОБА_3 до укладення шлюбу спільно проживали в гуртожитку, вели спільне господарство, доньку ( позивачку по справі) відповідач забирав з пологового будинку, спільно святкували народження доньки, він опікувався дитиною, утримував сім`ю. Пізніше батьки позивачки уклали шлюб. Після розірвання шлюбу вони ще тривалий час мешкали разом, після засудження відповідача вони продовжували спілкуватися. Надалі його доля їй не відома, однак відмічає, що позивачка підтримувала родинні відносини з бабусею та дядьком (колишнім чоловіком свідка) та здійснила їх поховання.
Допитані як свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 показали, що вони в період 80-90 років ХХ ст. спільно мешкали з подружжям ОСОБА_19 в гуртожитку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_15 та ОСОБА_10 також спільно працювали з матір`ю позивачки. ОСОБА_18 є і на сьогодні сусідкою позивачки. Свідки вказували, що подружжя ОСОБА_20 ще до укладення шлюбу спільно проживали, вели господарство, в них народилася донька - позивачка по справі, відповідач проявляв батьківську турботу про неї та утримував дитину та засвідчили зображення відповідача з донькою в ранньому віці на наявних фотографіях.
Як свідок також була допитана ОСОБА_17 , мати позивачки, яка також підтвердила батьківство відповідача щодо своєї доньки.
Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
20.11.2003 року позивач змінила прізвише « ОСОБА_22 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується копією Свідоцтва про переміну прізвища серії НОМЕР_2 . Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_7 ОСОБА_23 , що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 29.10.2011 року.
Як слідує зі зазначеного свідоцтва про народження позивача та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян її матір`ю є ОСОБА_6 , запис про батька ОСОБА_24 записаний на підставі ч.1 ст.135 СК України (норма законодавства вказана на час видачі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження).
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали шлюб 06.11.1987 року у виконавчому комітеті Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області, актовий запис №15, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб від 25.09.2012 року та довідкою Відділу ДРАЦС реєстраційної служби Барського районного управління юстиції від 12.09.2012 року №2489-21.
03.07.1990 року шлюб між ними розірваний (копія Свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 від 03.07.1990 року).
Як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в с.Лісове Барського району Вінницької області, його матір`ю є ОСОБА_25 , братом - ОСОБА_16 (а.с 51, 58). Останні померли в 2018 року (а.с .47,48). За даними Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області їх поховання здійснювала позивач по справі ОСОБА_26 ( довідки від 14.01.2019 року №12 та від 03.11.2018 року №497).
За даними картки прописки ОСОБА_3 , останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Дана картка містить дані про доньку ОСОБА_27 , 1987 року народження.
Відповідно до п.1-3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства стягнення аліментів», вказано, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК. При розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до п. 2 розд. VII "Прикінцеві положення" СК норми законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 р., за винятком норм розд. V "Акти громадянського стану" Кодексу про шлюб та сім`ю України, які зберігають чинність у частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.
Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Зважаючи, що позивач народилася в 1987 році, тому до до спірних відносин підлягає застосуванню ст.53 КпШС України.
Згідно ст. 53 КпШС України, підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.
Судом установлено, що ОСОБА_28 та ОСОБА_3 тривалий час проживали без реєстрації шлюбу в кімнаті АДРЕСА_3 , вели спільне господарство, мали взаємне піклування, де і в них в ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька - позивачка по справі, яку вони спільно виховували та утримували.
До такого висновку, суд дійшов з огляду на наведені вище докази, в тому числі і показання свідків, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. При цьому суд бере до уваги наявність в позивачки оригіналів правовстановлювальних документів родини відповідача, здійснення нею їх поховання, переписку позивачки з родинною відповідача та самим відповідачем, їх спільне зображення на фото, що підтверджено показаннями свідків.
З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 53 КпШС України, ст. 12, 81-82, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 768,40 грн. судового збору..
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ,

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 21.06.2019 року.

Суддя: