Справа № 466/788/19 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1360/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Левика Я.А., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, у письмовому ппровадженні, в приміщенні Апеляційного суду Львівської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Алєшко Андрія Сергійовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 березня 2019 року, постановлену в складі головуючої судді Луців- Шумської Н.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Ваврух Ореста Іренейовича, Кабінету Міністрів України про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Алєшко А.С., звернулася в суд з позовом до Державного реєстратора Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Ваврух Ореста Іренейовича, Кабінету Міністрів України про скасування рішення.

Ухвалою від 11.02.2019 р. позовну заяву залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам ЦПК України. Надано заявнику строк для усунення недоліків: уточнення змісту позовних вимог в частині до відповідача Кабінету Міністрів України, надання до позову документів в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, долучення документу, що підтверджує повноваження представника.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 березня 2019 року у зв`язку з частковим виконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позовну заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Ваврух Ореста Іренейовича, Кабінету Міністрів України про скасування рішення визнано неподаною та повернуто позивачу.

Позивачу роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 березня 2019 року, позивач ОСОБА_1 оскаржила таку в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

Вважає таку незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права. В обґрунтуванням вимог покликається на те, що підтвердження адвоката в цивільному судочинстві здійснюється на підставі ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», який є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Подання договору про надання правничої допомоги не передбачено ЦПК України.

Щодо письмових доказів, то такі подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії у кількості відповідачів та третіх осіб. Дана вимога не була позивачем виконана, при цьому обов`язок позивача щодо засвідчення копій позовних заяв, клопотань, документів і доказів, для відповідачів, третіх осіб не передбачено чинним ЦПК України. Звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, що необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львові вад 26.03.2019 року про повернення позовної заяви скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається ухвала про повернення позовної заяви, відповідно до вимог ст. ст. 368, 369 ЦПК України розглядаються судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами ( у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Алєшко А.С., суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява підписана адвокатом Алєшко А. С. , який на підтвердження повноважень долучив ордер на надання правової допомоги. Зі змісту ордеру неможливо зробити висновок про наявність у адвоката повноважень на підписання позовної заяви від імені позивача. Договору про надання правової допомоги, у якому б визначалися повноваження представника, не надано суду. Всупереч вимогам процесуального законодавства оригінали письмових доказів до заяви не додані, копії письмових доказів частково засвідчені адвокатом додані лише до одного примірника позовної заяви. Копії документів і доказів, долучені до двох інших примірників позовної заяви жодним чином не засвідчені.

Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що у визначений строк позивачем не були усунені недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі від 11 лютого 2019 року.

Проте, вказаний висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву без руху, в ухвалі від 11 лютого 2019 року суддя зазначив, про необхідність уточнити зміст позовних вимог в частині до відповідача Кабінету Міністрів України, надати документи в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, долучити документ, що підтверджує повноваження представника.

Копія ухвали судді отримана позивачем 04.03.2019 р. (а.с. 67).

5 березня 2019 року на виконання вимог ухвали судді позивачем подано заяву, згідно якої долучено ордер на надання правової допомоги та уточнено вимоги щодо відповідача Кабінету Міністрів України. Таким чином, адвокатом А.С. Алешко виконано вимоги ухвали частково.

При цьому, суддя не звернув увагу на те, що копії позовної заяви відповідно до кількості учасників справи були подані позивачем при пред`явленні позовної заяви до Шевченківського районного суду м. Львова. (а. с. 10 п. 16).

Відсутність оригіналу письмових доказів, і подання таких в копії в одному примірнику, не може бути достатньою підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернуто позивачу.

Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і далі кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так, Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю 8 Конституції України як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Зокрема, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач на власний розсуд визначився із змістом позовних вимог, усунув частково недоліки, які були вказані в ухвалі судді, а тому суд першої інстанції, без урахування вищевикладених норм процесуального законодавства України, передчасно вирішив про повернення позовної заяви, з підстав часткового виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 10 червеня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 367-369, 372, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Алєшко Андрія Сергійовича - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 березня 2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 10 червня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді Левик Я.А.

Ніткевич А.В.