Справа № 462/7698/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/1488/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому просив стягнути з відповідача на його користь не виплачену заробітну плату в розмірі 28166,86 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку. Позов обґрунтовував тим, що працював на посаді начальника технологічного бюро цеху 020 Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» та 17.08.2018 звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. У день звільнення підприємством не було виплачено належних йому коштів, а відтак в його користь з відповідача слід стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 лютого 2019 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 21433 грн 87 коп. нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, та 52728 грн 30 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 704 грн 80 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржило Державне підприємство «Львівський державний завод «Лорта».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Зокрема, не погоджується із розміром середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку та вважає, що згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, розмір середньої зарплати становить 31 753,84 грн без утримання податків та зборів. Просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді начальника технологічного бюро цеху 020 Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» та 17.08.2018 звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 9).

У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається із довідки ДП «Львівський державний завод «Лорта» заборгованість по заробітній платі перед позивачем ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2018 року по серпень 2018 року становить 21 443,87 грн.

Встановивши, що при звільненні позивача з роботи відповідачем не було проведено виплату заробітної плати, районний суд прийшов до правильного висновку про стягнення з ДП «Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 21433 грн 87 коп. нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Рішення суду в цій частині відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи та апелянтом не оскаржується.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися із рішенням суду в частині стягнення з ДП «Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 52728 грн 30 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Ураховуючи невиконання відповідачем свого обов`язку перед позивачем щодо здійснення у день звільнення виплати всіх належних йому сум, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок).

Згідно з абзацом третім п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу 1 та 2 п.8 вищевказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно розрахунку, наданого відповідачем, розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 340 грн 05 коп.

Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.08.2018 по 01.02.2019 становить 39 445 грн 80 коп. (340 грн 05 коп. х 116 роб.днів).

Вказаний розрахунок проведено відповідачем у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року та не спростовано позивачем.

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення з ДП Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 52 728 грн 30 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку слід змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача 39 445 грн 80 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 лютого 2019 рокузмінити в частині стягнення з Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 52 728 грн 30 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на користь ОСОБА_1 39 445 грн 80 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку (сума визначена без утримання податків та інших обов`язкових платежів).

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 20.06.2019

Головуючий

Судді