ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 644/8626/16

провадження № 22-ц/818/4102/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів Овсяннікової А.І., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року в складі судді Матвієвської Г.В.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2016 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради ( далі Управління) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої адресної грошової допомоги.

Позовна заява мотивована тим, що при здійсненні перевірки законності призначення, нарахування та виплати адресної допомоги встановлено, що відповідач на під час заповнення заяви про призначення зазначеної грошової допомоги не вказала про наявність на її ім`я на депозитному банківському рахунку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») коштів в розмірі 19702 грн. 42 коп. Відповідно до Порядку про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 ( далі Порядок) грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Через надання недостовірної інформації відповідачка повинна повернути державі суму виплаченої надміру грошової допомоги, яку в добровільному порядку не повертає.

Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачену грошову допомогу в розмірі 9724 грн. на рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 надмірно виплачену грошову допомогу в розмірі 9724 грн. на рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат. Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеність позовних вимог, оскільки на підтвердження вимог позивач надав належні та допустимі докази.

17 липня 2019 року ОСОБА_2 представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2015 року призначення та виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснювалось Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, а не позивачем. Зазначає, що при написанні заяви про нарахування відповідної допомоги позивач повідомила Управління про наявність у неї коштів у розмірі 642 доларів США на депозитному рахунку банківської установи, однак було повідомлено, що цю суму непотрібно вказувати у заяві. Крім того, відповідач проживає разом з донькою та онукою, яка є інвалідом та потребує додаткових витрат.

08 серпня 2019 року Управління подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильним, підтверджуються належними доказами, яким суд дав належну правову оцінку.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа з 04 листопада 2015 року за фактичним місцем проживання (перебування): АДРЕСА_1 . За період з 03 листопада 2014 року по 30 листопада 2015 року відповідачка отримала на себе та членів своєї родини щомісячну адресну допомогу на загальну суму 9724 грн.

ОСОБА_1 має в АТ КБ «Приватбанк» депозитний банківський рахунок, на якому знаходиться кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 5 Порядку визначено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У даній заяві уповноважений представник сім`ї зазначає, зокрема, наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Пунктом 6 Порядку визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказала, що у будь-кого з членів її сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлений для працездатних осіб, немає.

Оскільки відповідачка надала недостовірні відомості про відсутність у неї грошових коштів на депозитному рахунку, внаслідок чого, вона незаконно отримала адресну допомогу, яка відповідно до вимог закону підлягає поверненню, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що призначення та виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснювалась Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, а не позивачем, є безпідставними, оскільки ці кошти підлягають поверненню державі. Відповідачка незаконно отримала адресну допомогу, яка відповідно до вимог закону підлягає поверненню.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді А.І.Овсяннікова

О.Ю.Тичкова