єдиний унікальний номер справи 531/78/19
номер провадження 2/531/136/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ланнівська МТС», про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6504 га, розташованої на території Чернещинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія ХР №068879.

01.04.2008 ОСОБА_4 видано довіреність на імя ОСОБА_5, ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Карлівського РНО ОСОБА_6 за реєстром №955, якою уповноважила їх бути її представниками з питань, повязаних з управління та розпорядження належної їй земельною ділянкою площею 9,6504. На підставі цієї довіреності ОСОБА_5 уклав договір оренди землі з ТОВ «Ланнівська МТС». Позивач орендну плату за користування земельною ділянкою не отримувала . Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, стосовно ОСОБА_4, вбачається, що за період з 2008 по 2018 ТОВ «Ланнівська МТС» виплачено доходів на користь позивача: у 2008 році- 425 грн, у 2011 3186,95 грн., у 2012 5596,28 грн., у 2013- 16917,01 грн., у 2014- 11192,56 грн., у 2015 13856,15 грн., у 2016 59650,07 грн., у 2017 5068,94 грн., а всього 115892,96 грн. Заявою від 23.11.2018 скасовано довіреність на імя відповідачів. Письмовою заявою від 26.11.2018 позивач звернулася до ТОВ «Ланнівська МТС» з проханням нарахувати та виплатити орендну плату за користування земельною ділянкою у 2018 році згідно договору оренди від 10.12.2013. Однак кошти не були виплачені. Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 грошові кошти, одержані у звязку з виконанням доручення за укладеними договорами оренди землі , не передали ОСОБА_4, остання вважає, що з відповідачів має бути стагнуто грошові кошти в сумі 115892,96 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, та згідно відповіді на відзив просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, оскільки вона не вчиняла жодних дій за довіреністю, не знала взагалі, що вписана у довіреність, жодних коштів не отримувала.

Представник третьої особи до суду не зявився, хоча про розгляд справи було повідомлено у встановленому законом порядку. Надійшла заява про розгляд справи за його відсутності .

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6504 га, що розташована на території Чернещинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ХР 068879, виданого 10.11.2004 Зачепилівським районним відділом земельних ресурсів (а.с.26).

З копії довіреності від 01.04.2008 року посвідченої приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6 та зареєстрованої в реєстрі за №955 вбачається, що ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 та ОСОБА_3 бути її представниками з питань повязаних з управлінням і розпорядження земельною ділянкою площею 9,6504 га, зокрема і укладати договори оренди та одержувати належні їй суми, орендну плату грошима чи в натуральній формі (а.с.15).

За заявою ОСОБА_4 від 23 листопада 2018 року, засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_8, скасовано раніше надану нею відповідачам довіреність (а.с.18).

14.12.2013 року було укладено договір оренди землі між уповноваженою особою ОСОБА_4 ОСОБА_5, який діяв згідно довіреності посвідченої 01.04.2008 року, та ТОВ «Ланнівська МТС», за яким в строкове платне користування на 49 років передано земельну ділянку, яка належить позивачу. За умовами договору за користування земельною ділянкою орендар виплачує орендну плату, яка в грошовій формі становить 11192,60 грн. на рік (а.с.33-35).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, стосовно ОСОБА_4, вбачається, що за період з 2008 по 2018 ТОВ «Ланнівська МТС» виплачено доходів на користь позивача на загальну суму 115892,96 грн. (а.с.16-17).

Письмовою заявою від 26.11.2018 позивач звернулася до ТОВ «Ланнівська МТС» з проханням нарахувати та виплатити орендну плату за користування земельною ділянкою у 2018 році згідно договору оренди від 10.12.2013 (а.с.27).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 1000, 1001 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя. Повірений має право на плату за виконання свого обовязку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1002 ЦК України).

Згідно ст. ст. 1003, 1004 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Повірений зобовязаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Повірений зобовязаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Довіритель зобовязаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення. Довіритель зобовязаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у звязку з виконанням доручення. Довіритель зобовязаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить (ст. ст. 1006, 1007 ЦК України).

Норми ч. 1 ст. 237, ст. 239 ЦК України передбачають, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє.

Як передбачено ст. ст. 244, 245 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю; довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Відповідно до ст. ст. 248, 249 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_5 до скасування позивачем 26.11.2018 року довіреності уклав договір оренди землі, який позивачем не оспорюється. Позивач як власник земельної ділянки, переданої відповідачем в оренду ТОВ «Ланівська МТС» за договором оренди 14.12 2013 року в строкове платне користування строком на 49 років , від права власності не відмовлялася і не відчужувала її на користь відповідача, а тому ОСОБА_5, виконуючи доручення позивача, повинен був повернути їй кошти, отримані як орендну плату за договором 11192,60 грн. на рік , що узгоджується з п. 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України.

Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 531 ЦК України визначено, що боржник має право виконати свій обовязок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

ТОВ «Ланнівська МТС» виплачено доходів на користь позивача на загальну суму 115892,96 грн., хоча позивач зазначає, що про фактичну виплату ТОВ «Ланнівська МТС» доходів на користь ОСОБА_4, вона дізналася лише у листопаді 2018.

Разом з відзивом на позов представником відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_2 було надано копію розписки в якій зазначено, що позивач отримала від відповідача грошові кошти в сумі 50000 грн. повністю за весь період оренди, більше ніяких претензій ОСОБА_4 до ОСОБА_5 не має. Позивач не заперечувала, що отримувала від відповідача грошові кошти і не заперечувала, що надавала про це ОСОБА_5 письмову розписку.

Оскільки відповідач отримав письмову розписку про виконання свого обовязку по передачі отриманої ним орендної плати ОСОБА_4, в якій зазначено що більше ніяких матеріальних або будь-яких інших претензій ОСОБА_4 до ОСОБА_5 не має, на думку суду, відповідач достроково виконав свій обовязок передбачений ст.1006 ЦК України, тому зобовязання по виплаті орендної плати перед позивачем у відповідача не має. Враховуючи наведене, суд приходить до остаточного висновку, про необґрунтованість позовних вимог, які не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 244, 248-249, 526, 531, 545, 1000, 1003, 1006, 1007 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ланнівська МТС», про стягнення коштів відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 18.03.2019.

Суддя