Справа № 477/628/19
Провадження № 2/477/537/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 червня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна Товарна Біржа «Марія», про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу садового будинку від 15 травня 2000 року № 261, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 на ОСОБА_3 «Марія», зареєстрований в КП ММБТІ від 14 червня 2000 року № 27.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 13 березня 2019 року між нею з однією сторони та ОСОБА_2 , укладений договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Вказаний договір оформлений на Універсальній ОСОБА_4 «Марія», зареєстрований 15 травня 2000 року в Журналі реєстрації біржових операцій №261,без подальшого його нотаріального посвідчення. Зазначений договір в ММБТІ був зареєстрований 14 червня 2000 року за реєстраційним № 27.

Всі умови договору сторонами виконані. Відповідно діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу будинку, підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий ОСОБА_3 «Марія» не являється належно оформленим документом, який свідчить про право власності на садовий будинок, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору.

При зверненні до приватного нотаріуса щодо відчуження садового будинку, позивачу було роз`яснено, що оскільки угода укладена на біржі без нотаріального посвідчення, то йому необхідно звернутись до суду, оскільки укладена угода не відповідає вимогам законодавства.

Позивач посилаючись на те, що нині укладення вказаного договору нотаріально не можливо, в зв`язку з тим, що право власності зареєстровано саме за нею. Оскільки сторонами були дотримані та виконані всі його умови, вона просить визнати договір купівлі-продажу дійсним, так як це є єдиним способом захисту її прав як власника вказаного майна.

Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, виклик відповідача в судове засідання здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, а тому він вважається таким, що повідомлений про місце, дату та час розгляд справи.

Третя особа Універсальній ОСОБА_4 «Марія» в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 15 травня 2000 ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 садовий будинок АДРЕСА_4 . Вказаний договір оформлений на Універсальній ОСОБА_4 « ОСОБА_5 », зареєстрований 15 травня 2000 року в Журналі реєстрації біржових операцій №261 (а.с. 4).

В подальшому зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КБ ММБТІ 14 червня 2000 року за реєстраційним № 27 (а.с. 4 зворотня сторона).

Судом встановлено, що вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на південній Товарній Біржі.

Відповідно до пункту 5 договору купівлі-продажу від 15 травня 2000 року № 261, кошти за придбане майно були передані продавцю до підписання цього договору.

Крім цього, факт належності житлового будинку позивачу також підтверджується технічним паспорт на дачу (садовий будинок) розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де саме ОСОБА_1 зазначена його власником (а.с. 5-7).

Зазначене підтверджує той факт, що сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу садового будинку.

Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Водночас, на підставі частини 2 статті 47 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі.

Згідно з частиною статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Оскільки судом встановлено, що позивач та відповідач виконали всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, то суд на підставі вищевикладених норми матеріального права визнає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна садового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15 травня 2000 року на ОСОБА_3 «Марія» за № 261 та зареєстрований у Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 14 червня 2000 року за № 27.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_6 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, 21 липня 1998 року;

третя особа Універсальна Товарна Біржа «Мрія», адреса: вул. Ольшанців, 74-А, м. Миколаїв, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Повний текст рішення складений та підписаний 03 липня 2019 року.

Суддя В.В. Полішко