Провадження № 22-ц/801/1098/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 рокуСправа № 127/14089/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар Кирилюк Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2019 року, ухвалене суддею Бойко В.М. в м. Вінниці, повний текст рішення складено 20 березня 2019 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування прилюдних торгів та протоколу їх проведення,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому на підставі положень статей 16, 215, 656 ЦК України, просила визнати недійсними та скасувати публічні торги та протокол їх проведення № 02-0100/11-3 від 05 квітня 2012 року з продажу нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме квартири АДРЕСА_1 . до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області (далі - Центральний відділ ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області) про визнання прилюдних торгів недійсними.

Позовні вимоги аргументовані тим, що 15 березня 2018 року позивач отримала рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2018 року по справі № 127/25891/17, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ПУАТ «Фідобанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Процепко А.О. та ТОВ «Грифон Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

За оскарженим виконавчим написом, що був вчинений 07 грудня 2010 року та зареєстрований в реєстрі під номером 1331, 13 січня 2011 року Вишенським відділом ДВС Вінницького МУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №23699385 та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві приватної власності. 05 квітня 2012 року відповідно до протоколу № 02-0100/11-3 були проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, предмета іпотеки вищевказаної квартири.

Враховуючи те, що виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, позивач вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки на публічних торгах проведено незаконно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 (а.с. 66).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що прилюдні торги були проведені 05 квітня 2012 року, а з даним позовом позивач звернувся до суду лише 08 червня 2018 року, а відтак пропустив строк на звернення до суду з даним позовом, передбачений статтею 48 Закону України «Про іпотеку», що є підставою для відмови в його задоволенні.

Суд також виходив з того, що позивачем не доведено неправомірність проведення публічних торгів і набуття права власності на іпотечне майно.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2018 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 та визнано виконавчий напис від 07 грудня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 1331, вчинений у м. Вінниці приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Проценко А.О., таким, що не підлягає виконанню, було захищене право ОСОБА_1 , а тому про порушення свого права позивач дізналася з моменту набрання рішенням законної сили.

Вказує, що прилюдні торги були проведенні на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому перебіг позовної давності слід рахувати з моменту коли позивач дізналася про рішення суду від 08 лютого 2018 року, тобто з 15 березня 2018 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною кредитною угодою № 010/3951/0007 від 17 червня 2008 року, укладеною між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», та ОСОБА_1 , 17 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки № 014/3951/2/17877/1, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3517.

Відповідно до умов зазначеного Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира № НОМЕР_1, загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 17 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. за реєстром № 3514, а також зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 17.06.2008 року за № 2964246.

7 грудня 2010 року у м. Вінниці приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Процепко А.О. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1331, яким запропонувала звернути стягнення на нерухоме майно - трикімнатну квартиру № НОМЕР_1, загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та є предметом іпотеки. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, запропонувала задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», у розмірі: по кредитному договору № 014/3951/2/17877 від 17 червня 2008 року: 70 445,78 доларів США - сума основного боргу за кредитним договором; 7 613,87 доларів США - сума відсотків за користування кредитом; 14 291,43 грн. - пеня за прострочення оплати відсотків; 3 272,24 грн. - пеня за прострочення оплати тіла кредиту; по кредитному договору № 014/3951/2/17879 від 17 червня 2008 року: 6 348,41 доларів США - сума основного боргу за кредитним договором; 743,20 доларів США - сума відсотків за користування кредитом; 1066,29 грн. - пеня за прострочення оплати відсотків; 1040,11 грн. - пеня за прострочення оплати тіла кредиту; всього сума стягнення становить 695 575, 22 грн.

05 квітня 2012 року було проведено публічні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири, адреса: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв. м. Відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна від 05 квітня 2012 року з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири, адреса: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв. м., переможцем став ОСОБА_2 .. За результатами торгів ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на квартиру (а.с. 7, 58).

18 квітня 2012 року державним виконавцем складено акт про реалізацію арештованого нерухомого майна - квартири, адреса: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв. м., переможцем яких став ОСОБА_2 (а.с. 59).

Відповідно до копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2018 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис від 07 грудня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 1331, вчинений у м. Вінниці приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Проценко А.О. таким, що не підлягає виконанню (а.с. 4-5).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що прилюдні торги були проведені 05 квітня 2012 року, а з даним позовом позивач звернувся до суду лише 08 червня 2018 року, відтак, пропустив строк на звернення до суду з позовом, передбачений статтею 48 Закону України «Про іпотеку», що є підставою для відмови в його задоволенні.

Суд також виходив з того, що позивачем не доведено неправомірність проведення публічних торгів і набуття права власності на іпотечне майно.

Зазначений висновок суду першої інстанції зроблений за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Як роз`яснено у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За обставин, коли позов не доведено, посилання суду на сплив позовної давності і застосування відповідних наслідків є формальним порушенням норм матеріального права.

Аналогічна права позиція, викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року, справа № 595/446/16-ц.

Відповідно до правової позиції, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року, справа № 372/1036/15-ц, виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи допущено порушення норм матеріального права, оскільки відмовлено в задоволенні позову як з підстав пропуску строку позовної давності, так і з підстав недоведеності позовних вимог, що є недопустимим, та відповідно до пункту 4 частини першої статі 371 ЦПК України підставою для скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового.

Ухвалюючи нове судове рішення колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статті 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Звертаючись до суду із позовом, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними позивач визначила проведення публічних торгів на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню.

У правових висновках Верховного Суду України, викладених зокрема у постановах № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року, № 6-1884цс15 від 18 листопада 2015 року, № 6-1749цс15 від 25 листопада 2015 року, роз`яснено, що підставою для задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про іпотеку» за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. Продаж предмета іпотеки оформлюється протоколом, який є письмовим доказом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки.

Статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів.

Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є пред`явленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах. За таких умов оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

У справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, як видно зі справи 05 квітня 2012 року було проведено публічні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири, адреса: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв. м., та складено протокол проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна (а. с. 6), про результати проведених торгів позивачу було відомо ще в квітні 2012 року (а.с. 112), тоді як позовна заява подана ОСОБА_1 до суду 08 червня 2018 року, тобто з пропуском спеціального строку позовної давності.

Аргументи апеляційної скарги про те, що перебіг позовної давності слід рахувати з моменту коли позивач дізналася про рішення суду від 08 лютого 2018 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 та визнано виконавчий напис від 07 грудня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 1331, вчинений у м.Вінниці приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Проценко А.О., таким, що не підлягає виконанню, тобто з 15 березня 2018 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що строк оскарження прилюдних торгів обчислюється протягом трьох місяців з дня проведення торгів.

Отже, враховуючи наявність клопотання представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду (а.с. 89 зворотна частина), тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року, справа № 334/8969/14-ц, в постанові від 29 травня 2019 року, справа № 404/1561/16-ц, в постанові від 25 квітня 2018 року, справа № 752/3289/15-ц.

Виходячи з наведеного, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Беручи до уваги те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування прилюдних торгів та протоколу їх проведення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Т. Б. Сало

Судді О. В. Ковальчук

М. М. Якименко