Ухвала

Іменем України

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 686/13854/18

провадження № 61-9753ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Хованець І. О.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, у якій просив визнати бездіяльністьдержавного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (далі - Другий ВДВС м. Хмельницького Головного ТУЮ у Хмельницькій області) Хованець І. О. з виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2018 року неправомірною, зобов`язати державного виконавця поновити виконавче провадження № 57436466 і виконати рішення суду в передбачений Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» спосіб, а саме: шляхом накладення арешту на кошти боржника, які розміщені на його банківських рахунках, їх подальшого негайного списання та перерахування на рахунок стягувача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 квітня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскаржувана бездіяльність державного виконавця вчинена відповідно до закону і право ОСОБА_1 не було порушене.

У травні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Заявник посилається на те, що судами неправильно витлумачено акти Кабінету Міністрів України щодо перебування боржника у переліку об`єктів великої приватизації та дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для продовження державним виконавцем примусового виконання рішення. Вважає, що бездіяльність державного виконавця є неправомірною та такою, що призвела до невиконання судового рішення, чим фактично позбавила його права на невизначений час володіти та користуватися грошовими коштами, які підлягали стягненню на його користь.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2018 року стягнуто з Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (далі - АТ «Хмельницькобленерго») на користь ОСОБА_1 960,20 грн інфляційних нарахувань і 174,33 грн процентів від простроченої суми, а всього 1 134,53 грн.

На підставі цього рішення 09 жовтня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчий лист № 686/13854/18, який ОСОБА_1 пред`явив до Другого ВДВС м. Хмельницького Головного ТУЮ у Хмельницькій області для примусового виконання.

Постановою державного виконавця від 17 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57436466.

У той же день державний виконавець Хованець І. О. виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання цього виконавчого листа на підставі пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що АТ «Хмельницькобленерго» включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року №358-р.

16 січня 2019 року Кабінет Міністрів України видав розпорядження № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», до якого також включено АТ «Хмельницькобленерго». Цим же розпорядженням Кабінет Міністрів України зобов`язав Фонд державного майна України продовжити приватизацію об`єктів державної власності, включених до переліку, рішення про приватизацію яких були прийняті в 2018 році.

18 січня 2019 року державний виконавець виніс постанову про поновлення виконавчого провадження № 57436466.

Постановою від 14 лютого 2019 року державний виконавець вдруге зупинив вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2018 року № 686/13854/18 на підставі пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Сторони виконавчого провадження, як це передбачає стаття 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В силу пункту 12 частини першої, частини другої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до частини п`ятої статті 35 цього Закону після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Аналіз положень статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що після зупинення виконавчого провадження виконавець зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення лише у разі усунення обставин, які стали підставою для такого зупинення.

У відповідності до частини другої статті 10 Закону України від 18 січня 2018 року № 2269-VIII «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

Згідно з частиною другою статті 11 цього Закону перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України.

Враховуючи, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року №358-р, яке набрало чинності з моменту його прийняття та припинило свою дію з 01 січня 2019 року, АТ «Хмельницькобленерго» включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році, а 16 січня 2019 року набрало чинності розпорядження Кабінету Міністрів України № 36-р, яким затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності та яким було продовжено приватизацію об`єктів державної власності, включених до переліку, в тому числі і АТ «Хмельницькобленерго», суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що підстав для поновлення вчинення виконавчих дій не було, з огляду на що, не може бути визнана неправомірною бездіяльність державного виконавця.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У відповідності до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики (частина четверта статті 394 ЦПК України).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, ухвалені у справі судові рішення не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника з їх змістом.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Латюком Петром Яковичем, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Хованець І. О.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик