Провадження № 2/369/599/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Пінкевич Н. С.,

при секретарі Середенко Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувсь до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя мати склала заповіт, яким заповідала йому земельну ділянку. У встановлений законом строк він не звернувсь до нотаріальної контори, оскільки він мав оригінал заповіту, постійно користувався земельною ділянкою, тому вважав, що прийняв спадщину. При зверненні до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, отримав відмову. Нотаріусом було роз`яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Вважає, що строк пропущений ним з поважних причин.

Просив визначити додатковий строк для прийняття заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

21 грудня 2018 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 13 березня 2019 року.

На підготовчому судовому засіданні було витребувано спадкову справу, залучено спадкоємця ОСОБА_2 та 23 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 14 червня 2019 року.

Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити.

Представник Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засіданняне з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Представник відповідача подала суду заяву та просила розгляди справу відсутності представника відповідача відповідно до вимог чинного законодавства.

У підготовчому судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 , який є також спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_3 , не заперечував щодо задоволення заяви, поважності причин пропуску строку звернення до нотаріуса. Просив задоволити заяву.

Відповідно до ч. 2 ст.247Цивільного процесуальногокодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 28 травня 2018 у відділі державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Померла ОСОБА_3 була матірю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження, що містяться в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом

ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким ОСОБА_2 заповідала належну їй квартиру, а іншим заповітом заповідала ОСОБА_1 земельну ділянку, а тому спадкування після її смерті здійснюється за заповітом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до поданих позивачем доказів, спадкоємцями першої черги після її смерті є її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. У матеріалах справи відсутні докази та позивач не повідомив про наявність інших спадкоємців.

Таким чином позивач ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги та спадкоємець за заповітом має право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , що також підтверджено і поясненнями іншого спадкоємця ОСОБА_4 . ОСОБА_5 .

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом було встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він постійно користувався спадковим майном та з іншим спадкоємців щодо поділу спадкового майна спорів жодних не було, що підтверджено відповідними доказами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами для вчинення цих дій.

На думку суду, подання ОСОБА_1 позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

З огляду на однозначні положення ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України про виникнення у спадкоємців права на спадщину з моменту смерті спадкодавця, у позивача з урахуванням наведених ним переконливих мотивів у позові, виникло «законне сподівання» в успадкуванні прав на нерухоме майно від ОСОБА_3 через визначення в судовому порядку додаткового строку на прийняття спадщини. Таке «законне сподівання» входить до поняття «майно», вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки «законного сподівання» зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі).

Проаналізувавши докази в їх сукупності, ураховуючи відсутність спорів між спадкоємцями, які прийняли спадщину після її смерті, суд приходить до висновку про те, що позивач з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , три місяці додаткового строку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2019 року.

Суддя Пінкевич Н. С.