Справа № 159/1696/19
Провадження № 2/159/733/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у спрощеному провадженні в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем. З посиланням на норми ст.180, 181 СК України, позивач просить стягувати з відповідача в її користь кошти на утримання неповнолітньої дочки в сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи від дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заперечення відповідача.

Відповідач стверджує, що спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в сумі 1200 гривень щомісячно. Просив врахувати ту обставину, що він не працює, займається веденням особистого підсобного господарства, на його утримання перебуває дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказав, що безпідставним є посилання позивача на те, що він не приймає участі в матеріальному забезпеченні дочки, оскільки періодично перераховує кошти на утримання дитини на картковий рахунок позивача.

Мотивувальна частина рішення.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Позивач не довела можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки в сумі 3000 гривень щомісячно, а отже не виконала вимоги ст.12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідач є собою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, оскільки не довів протилежне, а тому цілком може та зобов`язаний надавати своїм дітям матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки в сумі 3000 гривень щомісячно, посилалася на те, що відповідач має значні доходи, оскільки працює водієм-далекобійником в Республіці Польща, а також має у власності рухоме та нерухоме майно від якого отримує прибуток, тому спроможний сплачувати вказану суму.

Однак, позивачем не надано доказів того, що відповідач працює за кордоном.

Також, позивач надала суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, що на її думку є доказом отримання відповідачем доходів.

За вказаними даними, ОСОБА_3 є власником присадибної земельної ділянки площею 0,0776 га. по АДРЕСА_1 , власником житлового будинку по АДРЕСА_2 , власником будівлі свинарника В-1 та будівлі свинарника НОМЕР_1 -і в АДРЕСА_3 ,.

Однак, належність особі на праві власності вказаного нерухомого майна, сама по собі, не доводить факту здійснення відповідачем діяльності, яка приносить значні доходи, не доводить того, що відповідач має з цього майна зиск, здає його в оренду тощо.

Суд враховує також, що відповідач не працює, на його утриманні перебуває дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач позов визнав частково та не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки в сумі по 1200 гривень щомісячно.

Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Суд, визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватися з батька, враховує також можливість надання утримання і з боку матері, необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами дитини та можливістю батьків сплачувати аліменти.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в сумі 1200 гривень щомісячно.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2019 року.

Керуючись ст.ст.12-13, 19, 141, 258-259, 265, 430 ЦПК України, на підставі ч.9 ст.7, ч.1 ст.141, ст.ст.180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень 00 копійок, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк