КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/4133/18 Головуючий у 1-й інст. - Дубас Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/280/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Дубас Т.В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіурозмірі 69 133,65 грн. та судовий збір 1762,00 грн.

Посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.06.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2018 року має заборгованість 69 133,65 грн., яка складається з: 1 545,38 грн.- заборгованість за кредитом; 59 123,04 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 696,96 грн. -заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3268,27 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 64 936,69 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволення позову скасувати та ухвалити у скасованій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідач отримав кредит у розмірі 1 800 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, оскільки матеріали справи не містять копії кредитного договору; з виписки по рахунку за період з 01.06.2013 року по 15.05.2018 року вбачається, що кредитний ліміт становить 1550 грн., анкета - заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку у розділі «зазначте бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою Кредитка «Універсальна»/ Gold визначеного кредитного ліміту не містить. Відповідач відкрив 04 червня 2013 року у ПАТ КБ «Приватбанк» лише поточний рахунок, оскільки кредитних коштів він не планував отримувати, тим більше підписувати кредитний договір з визначеним кредитним лімітом. Крім того, з виписки за період з 01.06.2013 року по 15.05.2018 року вбачається, що за договором №б/н від 04.06.2013 року кредитний ліміт - 0,00. Таким чином, ОСОБА_1 не міг користуватися кредитними коштами та частково сплачувати заборгованість по картковому рахунку, оскільки не отримував від ПАТ КБ «Приватбанк» ніяких коштів за договором №б/н від 04.06.2013 року і тому заборгованості у нього за цим договором бути не могло. Суд безпідставно не застосував строки позовної давності до щомісячних платежів по яких відповідач начебто допустив порушення, зокрема відсотків, штрафу (процентної частини), штрафу (процентної складової), при цьому з виписки за період з 01.06.2013 року по 15.05.2018 року за договором від 04.06.2013 року вбачається, що заборгованість існує з 16 серпня 2013 року.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу не подали, в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Уквітні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіурозмірі 69 133,65 грн. та судовий збір 1762,00 грн.

Посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.06.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2018 року має заборгованість 69133,65 грн., яка складається з: 1545,38 грн.- заборгованість за кредитом; 59 123,04 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; 4696,96 грн. -заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3 268,27 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 умови кредитного договору укладеного 04 червня 2013 року з ПАТ КБ «Приватбанк» належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31 березня 2018 року у нього виникла заборгованість у розмірі 69 133,65 грн., яку він ухиляється сплачувати в добровільному порядку. Суд зменшив розмір неустойки у вигляді пені до розміру фіксованого штрафу за кредитом, а саме до 500,00 грн., оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір пені у сумі 4 696,96 грн. перевищує заборгованість за кредитом, розмір збитків, і є неспівмірним із розміром боргу за тілом кредиту.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.06.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Сторонами при укладенні договору було обговорено усі істотні умови.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбаченим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» встановлено розмір базової відсоткової ставки на місяць (нараховуються на залишок заборгованості) та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Згідно розрахунку заборгованості за договором та виписки по рахунку відповідача наданих позивачем, ОСОБА_1 станом на 31.03.2018 року має заборгованість 69 133,65 грн., яка складається з: 1545,38 грн. - заборгованість за кредитом; 59 123,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4696,96 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3268,27 грн.- штраф (процентна складова).

З виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість по картковому рахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконував передбачених кредитним договором обов'язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 545,38 грн. тіло кредиту; 59 123,04 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3268,27 грн. штраф (процентна складова) підлягають задоволенню.

Суд не погодився із заявленим розміром пені, оскільки даний розмір пені перевищує заборгованість за кредитом, тим самим перевищує розмір збитків, і є неспівмірним із розміром боргу за тілом кредиту.

Таким чином, суд дійшов висновку про зменшення розміру неустойки у вигляді пені до розміру фіксованого штрафу за кредитом, а саме до 500,00 грн.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Кредитний договір укладається в письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Як вбачається з матеріалів справи, Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку ОСОБА_1 підписав 04 червня 2013 року (а.с. 6 на звороті).

При підписанні вказаної Анкети-заяви ОСОБА_1 погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.1. наданого до позовної заяви Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, ці Умови використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку (далі - Умови використання карт), Пам'ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт (Тарифи), а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі - Заява), встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку (далі - Карт). Дані Умови регулюють відносини між Банком та Клієнтом з випуску та обслуговування Карт. Банк випускає клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненого та підписаного Клієнтом. Випуск Карти та відкриття рахунку Карти здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту Картки.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1. для надання послуг Банк видає клієнту Картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання Картки, зазначена в Заяві, а згідно п. 2.1.1.2.3. після отримання Банком від клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 1 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також, вказував, що відповідно до Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по грошових зобов'язаннях нараховується пеня та штрафи.

З аналізу ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст.ст. 526, 530 ЦК України, вбачається, що у спорах про стягнення заборгованості за кредитним договором банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року, справа № 654/4006/14-ц).

Згідно п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідачу було змінено кредитний ліміт на 1550 грн., а відповідно до розрахунку заборгованість за кредитом складає 1545 грн. 38 коп.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду в частині визначення розміру заборгованості відповідача за кредитом у розмірі 1545 грн. 38 коп.

Однак, аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості, разом із іншими доказами у справі свідчить про те, що він не в повній мірі відповідає умовам укладеного сторонами кредитного договору, адже за Умовами кредитування за користування кредиткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» сторонами погоджена відсоткова ставка 30 % річних тоді, як за розрахунком заборгованості, починаючи із 01.09.2014 року по 31.03.2015 року банк нараховує відповідачу відсотки в розмірі 34,8 % річних, а із 01.04.2015 року до 31.03.2018 року 43,2 % річних.

Крім того, позивач повинен довести, яка саме картка видана відповідачу, який встановлено тариф для обслуговування виданої картки та користування кредитними коштами, зокрема термін пільгового періоду за який не нараховуються відсотки, розмір процентної ставки, тип процентної ставки та порядок сплати процентів.

При цьому для обчислення заборгованості за відсотками з'ясуванню підлягають дані: день, коли виникла заборгованість, строк пільгового періоду на який не нараховуються відсотки, кількість прострочених днів в межах строку дії договору (строку дії картки), розмір відсоткової ставки (погоджений сторонами).

Відповідно дост. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно доч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Надана позивачем до суду разом з позовом копія Анкети-заяви не доводить факт заборгованості по відсотках, пені та штрафам.

В копії Анкети-заяви зазначені лише дані відносно відповідача. Яку кредитну картку відповідач отримав, строк дії цієї картки, який рахунок відкривається на ім'я відповідача, дані про видачу відповідачу пам'ятки клієнта тощо, у цій Анкеті-заяві відсутні.

Матеріали справи не містять доказів, яке рішення прийнято Банком за заявою відповідача та яка саме картка, зокрема «Універсальна», як зазначає позивач, йому була видана; тарифи обслуговування такої картки, згідно яких нараховуються відсотки, зокрема який пільговий період передбачає дана картка, розмір відсотків за користування кредитом та розмір неустойки (пені, штрафів) у разі неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, а також їх порядок нарахування.

Отже, матеріали справи не містять доказів, які тарифи обслуговування встановлено для картки виданої банком ОСОБА_1

Наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт не доводить факт наявності заборгованості по відсотках, пені та штрафам, оскільки в Анкеті-заяві ОСОБА_1 не вказано яку саме картку він просив видати йому, тоді як Банком наданий Витяг з обслуговування кредитних карт типу «Універсальна», в якому зазначено загальні відомості по чотирьом видам тарифів, а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CОNTRACT», «Універсальна GOLD».

В Анкеті-заяві відповідачем не зазначено, що відповідачу видано Пам'ятку про тарифи і таку Пам'ятку з підписом відповідача не долучено до позовної заяви. Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження строку дії картки. Будь-яких доказів на підтвердження суми заборгованості по відсотках, виходячи із відсоткової ставки 30,00% річних, про що зазначає позивач в позовній заяві, у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, позивачем не надано.

Надані позивачемдокази не підтверджують нараховані позивачем відсотки та не вказують умови, за яких нараховувалися відсотки, пеня та штрафи. Будь-яких доказів на підтвердження суми заборгованості по відсотках, виходячи із відсоткової ставки 30,00% річних, про що зазначає позивач в позовній заяві, а також заборгованості по пені та штрафам, у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позивачем не надано.

Матеріали справи не містять доказів, що сторони погодили нарахування пені та штрафів за кредитною карткою.

Сам по собі розрахунок заборгованості та виписка по рахунку не є підтвердженням наявності заборгованості по відсотках, пені та штрафам, оскільки з наданих документів не вбачається, які застосовувалися тарифи при нарахуванні заборгованості.

Наданий позивачем Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку» також не доводить обставини заборгованості по відсоткам, пені та штрафам, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку лише передбачають загальний порядок надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, позивачем не надано доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України на підтвердження розміру заборгованості по відсотках, пені та штрафам.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення відсотків, пені та штрафів.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Оскільки з наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у розмірі 1545, грн. 38 коп., однак відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення кредиту, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 545 грн. 38 коп. заборгованості за кредитом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 545 грн. 38 коп.

Судові витрати належить розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України враховуючи обставини справи та зміст позовних вимог.

Таким чином, із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року - скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського,1Д, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 545 грн. 38 коп.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 березня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.