Провадження №2/523/754/19
"13" червня 2019 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Аліна С.С.,
за участі секретаря судового засідання Вовкович І.В.,
розглянув у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про зняття арешту з майна,
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про зняття арешту з майна .
Позивач мотивує вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 . Родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РАГС м. Одеси, актовий запис №69, копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 , виданого Малиновським Відділом РАГС м. Одеси, актовий запис № 5957, свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №340, свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №239.
Після смерті матері позивачка звернулася до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі була заведена спадкова справа під № 479/2018.
Однак, в отримані свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт на нерухоме майно померлої, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державний виконавець Прібилов А.В. № ВП 26094344 В12/807 від 01.12.2011 року, та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державний виконавець Прібилов А.В. № ВП 33518406 В12/848 від 20.07.2012 року, оскільки існувала заборгованість по сплаті комунальних послуг, але на теперішній час заборгованість погашена повністю.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлений належним чином.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1556 (а.с.16).
Родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РАГС м. Одеси, актовий запис №69, копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 , виданого Малиновським Відділом РАГС м. Одеси, актовий запис № 5957, свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №340, свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №239 (а.с.12,13,14,15).
Після смерті матері заявник звернулася до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі була заведена спадкова справа під № 479/2018.
Однак, в отримані свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт на нерухоме майно померлої, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державний виконавець Прібилов А.В. № ВП 26094344 В12/807 від 01.12.2011 року, та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державний виконавець Прібилов А.В. № ВП 33518406 В12/848 від 20.07.2012 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 147753761 від 03.12.2018р.
оскільки існувала заборгованість по сплаті комунальних послуг, але на теперішній час заборгованість погашена повністю.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та здійснює такі права на власний розсуд.
Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Згідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.
За приписами ч.ч. 1, 2, ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІУ (що діяв на час винесення постанови про арешт майна Позивача) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Разом з тим за вимогами ч. 2 ст. 50 даного Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець повинен був зазначити про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 чинного на сьогодні ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-УШ у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту (зокрема, це підтверджується правовим висновком Верховного Суду України від 15.03.2013 р. у справі № 6-26цс13).
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто протиправно не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
При таких обставини позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 141, 263-265, 280-282, 353 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 321 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про зняття арешту з майна - задовольнити.
Зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , накладений на підставі постанов Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 01.12.2011 року № ВП 26094344 В12/807 та від 20.07.2012 року № ВП 33518406 В12/848.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2019 року.

Суддя Аліна С.С.