ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5818/17Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/499/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Сташків Б. І.,

за участю секретаря - Кантицької О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №607/5818/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року, ухваленого суддею Ромазан В.В., повний текст рішення складений 5 березня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_1 у якому просять визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 та ОСОБА_2 інформацію, поширену ОСОБА_1 03 травня 2017 року о 17:55 в соціальній мережі Фейсбук з доменним ім`ям НОМЕР_1 такого змісту: « ОСОБА_5 разом із своєю знайомою ОСОБА_6 , яка теж являється прокурором у Збаражі, не вписується в жодні рамки. Це дріб`язкова ситуація, яка мабуть виникала у кожного, так як будинок має погану шумоізоляцію, молодих людей дуже сильно чути, а ні гучна музика чи телевізор не здатні перекричати прокурорку Шаварин. Таке враження що проживаєш у борделі! Їхні крики доволі часто супроводжувалися вночі, далеко після 22.00. Зустрівши сусіда Пащенко, він почав мені погрожувати: - "я прокурор і мені всьо пох..й, дивись щоб в тебе в хаті не знайшли наркотиків". Це є саме натуральне переслідування, використання службового становища, а ще виховання, інакше люди так себе б не поводили. Важко уявити як вони себе будуть поводити через 15 років... Друзі! Велике прохання, допоможіть разширити цей інцидент, тому що перебувати у постійному стані стресу вже немає сил. Можливо у когось з`являться якісь гідні думки, пишіть. Заздалегідь вдячний.» https://www.facebook.com/skibenko.vanya/posts/347671) / та зобов`язати ОСОБА_1 спростувати вищевказані відомості шляхом розміщення на своїй сторінці в мережі Інтернет на веб-сайті Фейсбук шляхом офіційного вибачення перед ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та повідомлення про те, що поширена інформація недостовірна, не відповідає дійсності, порушує права і свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ; стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_2 100 000 грн. солідарно (по 50 000 грн. кожному) на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаються на те, що 03.05.2017 р. о 17:55 год. ОСОБА_1 на своїй персональній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Facebооk з доменним ім`ям https://www.facebook.com/skibenko.vanya?fref=ts розповсюдив інформацію наступного змісту: «Не полінуйтеся,прочитайте та допоможіть! Хочу щоб Тернопіль знав своїх героїв. Ніколи не міг подумати що зі мною трапиться подібна історія. Отже мешкаю я в будинку із сусідом прокурором, прізвище його ОСОБА_8 разом із своєю знайомою ОСОБА_9 , яка теж являється прокурором у Збаражі, не вписується в жодні рамки. Це дріб`язкова ситуація яка мабуть виникала в кожного, так як будинок має погану шумоізоляцію, молодих людей дуже сильно чути, а ні гучна музика чи телевізор не здатні перекричати прокурорку Шаварин. Таке враження що проживаєш у борделі! Зробивши двічі в усній формі зауваження Пащенку, це ніякого результату не дало, навпаки я отримав порцію негативу. Їхні крики доволі часто супроводжувалися вночі, далеко після 22.00. Оскільки у нас в гостях бувають діти, батьки та інколи самому хочеться відпочити, не витримавши я викликав поліцію, дав покази, пояснення. І наші круті копи пішли боротися з несправедливими та наділеними владою прокурорами. Через якийсь час, мені зателефонував полісмен та повідомив, що він розповів про суть скарги, на що ОСОБА_10 в цинічний формі відповів: - це все заздрість". Офіційної відповіді від наших реформованих копів я не отримав. Орієнтовно через тиждень, зустрівши сусіда Пащенка, він почав мені погрожувати:- я прокурор і мені всьо пох..й,дивись щоб в тебе в хаті не знайшли наркотиків". Я не знаю як реагувати на подібні речі!!! Це доволі молодий хлопець і вже так дозволяє собі поводитися, раніше навіть старші чини такого не дозволяли. Вирішивши змиритися з даними подіями та конфліктом, я з дружиною забули про їх існування та погрози, аж до жовтня місяці, далі події почали набирати все більших обертів а вседозволеність набувала ще більших та цинічних форм. Так в жовтні місяці до мене прийшли двоє дільничих за фактом порушеної заяви за заподіяння шкоди автомобілю, яким керує ОСОБА_11 , начебто в черговий раз коли вона приїжджала до Пащенка на ньому, він виходячи з дому, начебто мене побачив коло авто і я нібито чимось металічним розмахував. Таке його пояснення як свідок у цій справі. Я із своєю дружиною дали покази, що у встановлений час мене там і близько не було. По цій справі зараз триває суд. В січні було ще цікавіше! Чекавши з дружиною одного вечора своїх друзів, Шаварин йшла від ОСОБА_12 та пройшлася повз нас, я в жартівливій формі запитав її чи не поцарапане авто, а то вона можливо ще раз захоче написати на мене заяву. Цьому п`яти секундному діалогу стали свідками троє людей включаючи мою дружину. Через два дні до мене передзвонили з Тернопільського відділку поліції за фактом відкриття на мене кримінальної справи по причині погрози підпалу майна! Майно, тобто автомобіль ОСОБА_13 , де місце і дату ця неадекватна особа вказала той короткий діалог! Всі свідки між іншим дали покази, наразі справа закрита. І ось 27.04 вночі, а точніше о 23.15 до нас в домашній домофон подзвонили патрульні під приводом вже третьої заяви за пошкодження автомобіля. 03.05 до мене на роботу прийшов слідчий взяти пояснення по цій третій справі. Друзі! Це є саме натуральне переслідування, використання службового становища, а ще виховання, інакше люди так себе б не поводили. Важко уявити як вони себе будуть поводити через 15 років...Друзі! Велике прохання, допоможіть розширити цей інцидент, тому що перебувати у постійному стані стресу вже немає сил. Можливо у когось з`являться якісь гідні думки, пишіть. Заздалегідь вдячний.» (https://www.facebook.com/skibenko.vanya/posts/347671).

Вказана інформація набула широкого розповсюдження у мережі Facebook (безліч поширень та коментарів). Також вказують на те, що ряд Інтернет-видань опублікували наступні статті: «Розпусне життя тернопільського прокурора заважає жити мешканцям цілого будинку?» (http://ternopoliany.te.ua/zhittya/20023-rozpusne--ternopilskoho-prokurora-zavazhaie-zhyty-meshkantsiam-tsiloho-budynku, 04 травня 2017 13:09); «Секс-скандал тернопільського прокурора» http://dilo.te.ua/index.php/news/item/416-seks-skandal-ternopilskogo-prokurora, 04 травня 2017 00:00) з посиланням на вищевказану інформацію ОСОБА_1 , розміщену на сайті Facebook, що також викликало обговорення громадськості та ряд негативних коментарів. Водночас вказують на те, що інформація, викладена ОСОБА_1 не повідає дійсності, не було фактів порушення громадського порядку і тиші після 22:00 год. в квартирі АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_2 (працівники поліції на виклики за вказаною адресою не приїжджали після 22:00, (дані щодо викликів екіпажів патрульної поліції за вищевказаною адресою фіксуються в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень, які можна отримати в ТМВП ГУНП в Тернопільській області), і як наслідок протоколи про вчинення адміністративних правопорушення за ст.182 КУпАП «Порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях» стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не складались), що також підтверджує відсутність в їх діях будь-яких порушень громадського порядку та тверджень про аморальну поведінку. На момент написання позовної заяви (10.05.2017) статтю «Секс-скандал тернопільського прокурора» на веб-сайті http://dilo.t-e.ua/index.php/news/item/416-seks-skandal-ternopilskogo-prokurora переглянуло більше 5000 Інтернет - користувачів. Дані веб-сайти посилалися на інформацію ОСОБА_1 , що формує суспільну думку і ставлення до ОСОБА_7 та ОСОБА_2 як до осіб, які ведуть розпусний спосіб життя, створюючи стереотип жінки та чоловіка з низькими моральними якостями, при цьому дані веб-сайти взагалі не перевіряли достовірність та правдивість даної інформації, чим порушили обов`язок журналістів, висвітлювати події в об`єктивному (а не суб`єктивному) полі. Також зазначили, що моральна шкода, заподіяна поширенням спірної інформації виразилась в тому, що відповідач своїми діями принизив честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_7 Вона відчуває сильні моральні страждання і нервовий стрес, була змушена виправдовуватись перед керівництвом. Порушився нормальний хід її життя. Доводиться пояснювати і спростовувати недостовірну інформацію, перед співробітниками і близькими людьми, ловити презирливі погляди у громадських місцях, чути ненормативну лексику і вислови в її сторону від незнайомих (перехожих) людей, зокрема і неодноразово опинятися в ситуації відкритого суспільного осуду, за нібито негідну поведінку як особи жіночої статі, що вимагає додаткової організації життя. ОСОБА_1 поширивши дану недостовірну, надуману ним же інформацію, в прямому сенсі цього слова «руйнує» її життя, не лише як особистості, громадянки, а й жінки. Водночас наголошує на тому, що в силу епохи прогресивного розвитку технологічних можливостей, дана інформація і заплямування її репутації, приниження честі та гідності, яка на даний час набрала розголосу, публічності, а також могла бути збережена будь-ким на особисті носії інформації і не виключення, що може в подальшому бути використана проти неї в цілях шантажу, насмішок, або ж створення умов, які унеможливлять її кар`єрний ріст у професійній та науковій діяльності та ін., і вже назавжди залишиться «чорною плямою» в її житті, з якою прийдеться жити їй, її сім`ї, близьким та рідним. Вищевказана неправдива інформація вплинула також на життя ОСОБА_2 , оскільки у нього порушився сон, його знайомі та колеги по роботі не сприймають останнього серйозно, перебуваючи в публічних місцях йому здається, що люди дивляться на нього з насмішкою і відразою, все це відповідно впливає на його самопочуття та нервову систему. Вказана інформація є надуманою та не має будь-якого підтвердження. У зв`язку з тим, що остання інформація набула масового поширення в соціальних мережах та обговорюється мешканцями області, йому доводиться пояснювати неправду, поширену відповідачем, перед керівництвом, співробітниками, близькими йому людьми, знайомими, земляками та сусідами по будинку. Позивача ОСОБА_2 обговорюють, присвоюючи образливі ярлики, в той час як позивач працює прокурором відділу прокуратури Тернопільської області з 2012 року, сумлінно виконуючи свої професійні обов`язки. В даний час розповсюдженим відповідачем зазначеної інформації принижено, честь і гідність та ділову репутацію позивачів. Будучи завжди відповідальною особою і належним чином виконуючи свої службові обов`язки, нервові стреси, страждання пов`язані із наклепами ОСОБА_1 , унеможливлюють позивачу зосередитись на роботі, продуктивно працювати, що в свою чергу породжує нові страхи та переживання щодо можливості подальшої діяльності як працівника прокуратури, який належно, своєчасно та сумлінно виконує службові обов`язки і це зможе вплинути як на його кар`єру так і на подальше продовження роботи в органах прокуратури. Наклеп ОСОБА_1 викликав негативну реакцію у недоброзичливців, які в Інтернеті принизливо для нього коментували інформацію як на сторінці ОСОБА_14 відповідача, так і на Інтернет-ресурсах «Діло» і « ОСОБА_15 ».

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порушує честь і гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , ОСОБА_3 інформацію викладену ОСОБА_1 . 03 травня 2017 року о 17 год. 55 хв. у соціальній мережі «Фейсбук» з доменним іменем https: ІНФОРМАЦІЯ_1 ?fref ІНФОРМАЦІЯ_2 ts наступного змісту «…Поведінка Пащенка разом із своєю знайомою ОСОБА_6 , яка теж являється прокурором у Збаражі, не вписується в жодні рамки... Їхні крики доволі часто супроводжувалися вночі далеко після 22.00. Зустрівши сусіда Пащенка, він почав мені погрожувати: - «я прокурор і мені всьо пох..й, дивись щоб в тебе в хаті не знайшли наркотиків…».

Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати зазначену інформацію шляхом розміщення на своїй сторінці Інтернет на веб-сайті Facebook резолютивної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по даній справі, в місячний термін, після набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 моральну шкоду за поширення зазначеної інформації щодо них, у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, у користь кожного.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 , ОСОБА_2 судові витрати у розмірі по 1120 (одну тисячу сто двадцять) грн. 00 коп., у користь кожного.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25 лютого 2019 року та постановити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції при винесенні рішення виходив із того, що ОСОБА_1 належить сторінка у соціальній Інтернет-мережі Facebook з доменним ім`ям НОМЕР_1 на які було розміщено інформацію про позивачів, оскільки на ній розміщені персональні дані відповідача, а саме його відомості про освіту та навчання, проживання, світлини із зображенням ОСОБА_1 . Проте, суд не мотивував які саме персональні дані відповідача підтверджують наявність даної сторінки саме ОСОБА_1 , оскільки такі дані не встановлювались при розгляді справи.

Також, суд першої інстанції обґрунтовуючи свої висновки посилається на те, що будучи допитаними в якості свідків у судовому засіданні ОСОБА_16 та Шидлівський підтвердили факт належності відповідачу зазначеної персональної сторінки у соціальній мережі Facebook із вказаним доменним ім`ям, переглядаючи яку вони дізнались про зазначену спірну інформацію.

Проте, згідно звукозапису судового процесу саме із допиту вказаних свідків зрозуміло, що жоден із них не назвав конкретної адреси сторінки у соціальній Інтернет - мережі ОСОБА_14 . Ними лише підтверджено факт наявності у ОСОБА_1 сторінки у мережі Facebook, ще задовго до моменту публікації. Крім того, свідок ОСОБА_17 повідомив, що вказану інформацію він прочитав у статтях Секс-скандал Тернопільського прокурора, Розпусне життя Тернопільського прокурора заважає жити мешканцям цілого будинку, яку було опубліковано інтернет сайтами, у тому числі на веб сайті (Http://dilo.t-e.ua/index.php/news/item/416-seks-skandal-ternopilskogo-prokurora), (http://terhopoliany.te.ua/zhittya/20023-rozpusne--/ttia-ternopilskoho-prokurora-zavazhaie-zhyty-meshkantsam-tsiloho-budynku) (у тому числі Інтернет виданням Тернополяни, сайт Ternopil.eu), а не на сторінці на яку вказують позивачі.

Більше того, додані до позовної заяви копії скріншотів (знімків з екрану) з інтернет сайтів у соціальній мережі Facebook не є належним підтвердженням поширення такої інформації взагалі, а тим більше саме ОСОБА_1 Такі матеріали викликають сумнів у їх достовірності, оскільки їх походження є невідомим, а саме не можливо встановити чи виготовлені вони за допомогою комп`ютерних графічних програм чи дійсно зняті з реального інтернет ресурсу.

Також, відповідно до ст. 30 Закону України Про інформацію, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши зміст інформації, які позивачі просять визнати недостовірною та такою, що принижує їх честь, гідність та ділову репутацію, можна дійти висновку, що така інформація носить характер оціночних суджень і не може підлягати доведенню чи спростуванню.

Також є не доведеними заподіяння позивачам моральної шкоди діями ОСОБА_1 , оскільки не представлено суду доказів, які б свідчили, про їх моральні страждання у зв`язку із наведеними публікаціями.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначила, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наполягає на тому, що не розміщував на своїй сторінці у соціальній мережі «Фейсбук» пост, який став підставою пред`явлення позову до нього, однак даний факт спростовується наступним.

Під час розгляду цивільного позову у суді першої інстанції ми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявляли суду клопотання щодо допиту нас в якості свідків відповідно до ст. 184 ЦПК України (в редакції від 06.11.2014), оскільки нам особисто були відомі факти, які мають значення для справи. Дане клопотання судом було задоволено та в ході судового засідання повідомлено про те, що 03.05.2017 ОСОБА_1 розмістив пост у соціальній мережі «Фейсбук», який містив відомості, що принижують нашу честь і гідність. Так, наступного дня ОСОБА_3 розпочала з ним переписку під вказаним постом на його сторінці, у якій було твердження про припинення розповсюдження недостовірної інформації та видалення відповідного посту із соціальної мережі, на що ОСОБА_1 відповів наступне: «Я видалю пост після того як ви позабираєте заяви щодо мене з правоохоронних органів».

Окрім того, у судовому засідання були допитані як свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які перебували у ОСОБА_1 у друзях в мережі «Фейсбук». Вказані особи у своїх показах зазначили, що сторонніх осіб у них в друзях у мережі «Фейсбук» немає та з усіма особами підтримують соціальні зв`язки, зокрема і з ОСОБА_1 Вони повідомили суду, що ведуть переписку із ОСОБА_20 І.Ю. (а саме з його сторінки) впродовж декількох років, спілкуються на приватні теми, вітають один одного із святами, тощо.

Недоречним у даному випадку є посилання апелянта на те, що ми - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являємося працівниками правоохоронних органів, а тому відповідно наша діяльність є публічною службою, оскільки у розміщеному в соціальній мережі пості фактично не критикується наша діяльність, пов`язана із службою в органах прокуратури, а висвітлюються подробиці особистого, інтимного життя.

Також жодних нових, додаткових обставин, які могли б бути предметом розгляду апеляційної інстанції, апелянтом не наведено.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України.

07.06.2019 року, до початку розгляду справи, від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поступила через канцелярію суду заява про відмову від позову. Наслідки відмови від позову відомі, у тому числі, що відмова від позову тягне за собою закриття провадження у справі і виключає можливість у майбутньому звернення до суду з тотожним позовом.

Статтею 373 ЦПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідача - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це у заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено підставою закриття провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Пунктом 3 частини 1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову від позову слід задовольнити та прийняти відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, оскільки права та інтереси сторін при цьому не порушуються.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року слід визнати нечинним та провадження у справі закрити відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 43, ч. 3 ст. 206, 255, 256, 274, 369, 373, 374, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову від позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати нечинним рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25 лютого 2019 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Роз`яснити позивачам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача у цій справі на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарженню в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Б.І. Сташків