РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18348/18

пр. № 2/759/2471/19

04 червня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Васюри Я.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Святошинського районного суду м. Києва про розірвання договору про надання будівельних послуг, повернення передплати згідно договору у розмірі 14 000,00 грн., стягнути пеню за несвоєчасне виконання у розмірі 3 500,00 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що15.09.2018 року між ним і відповідачем ОСОБА_2 за адресою, АДРЕСА_1 був укладений договір на виконання будівельних робіт з утеплення фасаду квартири. Згідно договору будівельні роботи повинні були розпочатися після 20.09.2018р. Загальна вартість робіт 23 000,00 грн. Після підписання договору в рахунок передплати були передані відповідачу 10 000,00 грн. від 15.09.2018р. та 24.09.2018р. був переданий залишок у розмірі 4 000,00 грн. передплати. Тобто передплата була внесена повність. Відповідач будівельні роботи не провів. Просить відшкодувати моральну шкоду, яка полягає в емоційних стражданнях, пов`язаних з невиконанням договору, незручностями користування квартирою.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.12.2018р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив.

Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги щодо повернення передплати та просив стягнути передплату у розмірі 14 000,00 грн.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 15.09.2018 р. між позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладено договір, предметом якого було виконання робіт по утепленню стін/а.с. 6- 8/.

Відповідно до п.1.2 договору роботи будуть виконуватися з 20.09.2018р.

Відповідно до п.4.2.1 забезпечити високоякісне та безпечне виконання робіт в строки, передбачені п.3.2 даного договору (строк дії договору до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків і умов цього договору).

Відповідно до п.3.1 договору виконавець зобов`язується виконати роботи протягом 20 календарних днів з моменту передплати робіт.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 626 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення- невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (статті530,631 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно дост. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно ізст. 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином,виниклі між сторонами правовідносини, регулюються нормами побутового підряду, а такожЗаконом України «Про захист прав споживачів».

Статтею 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів"передбачено, щоспоживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав умови договору.

Відповідно до квитанції до прибуткових касових ордерів від 15.09.2018р. ФОП ОСОБА_2 було отримано 10 000,00 грн. та 24.09.2018р. 4 000,00 грн./а.с.5/.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню 14 000, 00 грн, які було сплачено ФОП ОСОБА_2 , оскільки зобов`язання передбачені договором не виконанні.

Щодо нарахування пені суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги, оскільки позивачем не надано належного його розрахунку, а тому перевірити його правильність неможливо.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пунктах 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди відповідно до п.5 ч.1ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу немає, а відтак у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 23, 526, 527, 530, 829, 866, 901 ЦК України, Законом України «Захист прав споживачів», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстрційна номер НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 14 000,00 грн. (чотирнадцять тисяч грн.) передплату згідно договору від 15.09.2018р.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Петренко Н.О.