Ухвала

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 204/7396/15-ц

провадження № 61-16496св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року у складі колегії суддів: Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» (далі -

ТОВ «ФК «Вектор плюс»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору факторингу частково недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що 20 червня 2008 року між нею та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», укладений кредитний договір № 0301/0608//88-123, відповідно до умов якого їй наданий кредит в іноземній валюті у розмірі

40 000,00 доларів США строком до 19 червня 2018 року включно та зі сплатою за користування кредитними коштами 11,9 % річних за весь час користування кредитом.

На забезпечення виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором, між нею та ВАТ «Сведбанк» 20 червня 2008 року, укладений іпотечний договір

№ 0301/0608//88-123-Z-1, за умовами якого банківській установі позивач передала в іпотеку квартиру

АДРЕСА_1 .

Згодом позивачу стало відомо, що між ТОВ «ФК «Вектор плюс» та ПАТ «Сведбанк»

28 листопада 2012 року укладений договір факторингу № 15, згідно з яким банком відступлено фактору своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників і таким чином до фактора, як третьої особи, перейшли всі права та обов`язки банку за кредитним договором.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила визнати частково недійсним договір факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладений між

ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор плюс», додаток № 1 до договору факторингу

від 28 листопада 2012 року в частині передачі (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 20 червня 2008 року № 0301/0608//88-123, від первинного кредитора ПАТ «Сведбанк» до нового кредитора ТОВ «ФК «Вектор плюс» щодо вимог до ОСОБА_1 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивач не надала жодного доказу щодо відсутності у ТОВ «ФК «Вектор плюс» відповідного свідоцтва та ліцензії.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення. Визнано договір факторингу № 15, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор плюс» 28 листопада 2012 року недійсним у частині передачі прав вимоги за кредитним договором від 20 червня 2008 року № 0301/0608/88-123 до ОСОБА_1 .

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що при переході прав кредитора за договором факторингу до нового кредитора у зобов`язанні переходить і право на отримання від позичальника платежів у іноземній валюті, для проведення операцій з якими фінансові установи повинні мати генеральну та індивідуальну ліцензію, проте Національним банком України ТОВ «ФК «Вектор плюс» на момент укладання з

ПАТ «Сведбанк» договору факторингу від 22 листопада 2012 року не надавались.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У лютому 2017 року ТОВ «ФК «Вектор плюс» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року, в якій просять скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що стягнення заборгованості за кредитним договором не є валютною операцією, а

ТОВ «ФК «Вектор плюс» здійснює стягнення грошових коштів у національній валюті - «гривня», тому не потребує отримання відповідних дозволів та ліцензій, отже, відсутність ліцензії у ТОВ «ФК «Вектор плюс» не може бути підставою для визнання недійсним договору факторингу.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ТОВ «ФК «Вектор плюс».

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано вказану цивільну справу до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору факторингу частково недійсним, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик