П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2019 року м. Київ

Справа № 357/1509/19

Провадження: № 22-ц/824/7682/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенко Д.Р., Пікуль А.А.,

секретар Глухенька М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року, постановлену під головуванням судді Кошеля Б.І., у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Худак Анастасії Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Худак Анастасії Анатоліївни.

В обґрунтування скарги вказувала, що на виконанні у Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ знаходиться виконавчий лист № 2/357/3764/13 від 26.05.2014 року, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказувала, що 01.02.2019 року вона отримала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та постанову про накладення штрафу. Однак, складений державним виконавцем розрахунок не відповідає дійсності, оскільки останнім при розрахунку заборгованості не було враховано період її декретної відпустки, проведені нею платежі, заборгованість по заробітній платі та арешт належного їй банківського рахунку. Вважає, що не вірно визначений розмір заборгованості безпосередньо впливає і на розмір штрафу, оскільки його сума вираховується у відсотках від суми заборгованості по аліментах.

За таких обставин просила, визнати неправомірними дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Худак А.А. щодо розрахунку заборгованості по аліментах та винесення постанови від 14.01.2019 року у виконавчому провадженні № 43508967 та скасувати зазначені розрахунок та постанову.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2019 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Худак А.А. від 14.01.2019 року у виконавчому провадженні № 43508967 про накладення штрафу на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 50 відсотків суми заборгованості сплати аліментів, що становить 14758 грн. 40 коп.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до Закону № 2475-VIII частина 4 статті 11 Закону № 1404- VIII «Про виконавче провадження» викладена у такій редакції - «Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини 9, частиною 14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання». Вказував, що за загальним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Скаржник вважає, що наведена норма права дає підстави дійти висновку про те, що з 28.08.2018 року державний виконавець мав право прийняти рішення про накладення на боржника у виконавчому провадженню по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів за встановленням, зокрема, двох юридичних фактів: по-перше, станом на 14.01.2019 року, на день винесення постанови про накладання штрафу, боржник має заборгованість зі сплати аліментів, по-друге, розмір заборгованості із сплати аліментів учасником виконавчого провадження не оспорений у судовому порядку.

Також вказує, що ОСОБА_2 вимог про скасування постанови про накладання штрафу у зв`язку з неправильним застосуванням норм права не заявляла, оскільки звернувшись із відповідною скаргою переслідувала на меті лише зменшення розміру такого штрафу. Отже, суд першої інстанції вийшов за межі вимог скарги, фактично розглянув вимоги, які не були заявлені боржником.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження у вказаній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що заборгованість зі сплати аліментів нею оскаржувалась неодноразово, в додатках до скарги на дії виконавця Худак А.А. наявна копія ухвали від 18.10.2018 року Білоцерківського місьрайонного суду Київської області по справі № 357/11731/18, відповідно до якої скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 72114 на суму 30763,68 грн., який був складений 25.09.2018 року, та скасовано постанову про накладання штрафу № 71904 від 25.09.2018 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з підстав викладений в ній.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 заперечувати проти апеляційної скарги, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається з матеріалів справи, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.05.2014 року по справі № 2/357/2764/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів стягнуто з відповідачки на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 07.06.2013 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили і Білоцерківським міськрайонним судом стягувачу було видано виконавчий лист по зазначеній справі для пред`явлення до примусового виконання до відділу ДВС, який був пред`явлений стягувачем до виконання та відкрито виконавче провадження № 43508967.

Встановлено, що 14.01.2019 року у вказаному виконавчому провадженні, державний виконавець підготувала розрахунок заборгованості по аліментам № 36.

Зі змісту даного розрахунку вбачається, що ОСОБА_2 має борг в сумі 29 516 грн. 79 коп., який виник за період з червня 2013 року по листопад 2018 року.

З матеріалів справи також убачається, що рішенням Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 29.09.2016 року було стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 2 000 грн.

14.01.2019 року державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Худак А.А. винесла постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 14 758,40 грн., тобто 50% від суми заборгованості по аліментам (29 516,79 грн.).

01.02.2019 року ОСОБА_2 отримала розрахунок заборгованості та вищевказану постанову, що убачається із копії супровідного листа № 1358.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що частина 14 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» набрала чинності 28 серпня 2018 року, а тому заборгованість боржника, котра мала місце в період до 27 серпня 2018 року включно не може бути врахованою у відповідності до частини 14 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» (оскільки на той період закон не встановлював такої відповідальності), а сукупний розмір заборгованості за період з 28 серпня 2018 року не перевищує суму відповідних платежів за три роки.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія повністю погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Розгляд скарги проводиться судом за загальними правилами, встановленими ЦПК Україниу редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Згідно частини 3 статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою з двох підстав, а саме просила, визнати неправомірними дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Худак А.А. щодо розрахунку заборгованості по аліментах та винесення постанови від 14.01.2019 року у виконавчому провадженні № 43508967 та скасувати зазначені розрахунок та постанову.

14.02.2019 року представником Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Загвоздкіною М.С. до суду було подано клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з перевіркою розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № 43508967.

26.02.2019 року згідно протоколу судового засіданні ОСОБА_2 свою скаргу підтримала не в повному обсязі у зв`язку з тим, що державний виконавець надав новий розрахунок заборгованості.

З аналізу зазначеної вище частини 3 статті 49 ЦПК України убачається, що зміна підстав або предмет позову здійснюється шляхом подання суду відповідної письмової заяви. Усною заявою це процесуальне право не може бути реалізоване і така заява не породжує правових наслідків. Якщо позивач бажає змінити підстави або предмет позову, він може клопотати про оголошення перерви в судовому засідання для надання йому можливості скласти відповідну заяву.

При розгляді скарги на дії державного виконавця суд повинен був керуватися вимогами, які визначені загальною процесуальною нормою.

Натомість матеріали справи не містять письмової заяви ОСОБА_2 стосовно зміни своїх вимог.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 220 від 22.02.2019 року Білоцерківського МВ ДВС заборгованість зі сплати аліментів складає 25783,93 грн.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та допустив порушення норм процесуального законодавства, розглянувши скаргу не в повному обсязі, що позбавляє суд апеляційної інстанції переглянути дану справу по суті заявлених вимог.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про необхідність направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (подалі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 СК України, - до досягнення нею двадцяти трьох років (ч. 4 ст. 194 СК України).

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. З цієї статті визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Так, статтею 195 СК України встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (ч. 1 ст. 195 СК України).

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч. З ст. 195 СК України).

Частиною 4 ст. 71 Закону № 1404-У1І1 «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Згідно із ч. 8 ст. 71 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

28.08.2018 набрав чинності Закон України від 03.07.2018 № 2475Л/ІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» (подалі - Закон № 2475-УІІІ ).

На час розгляду даної справи пункти 3, 12 статті 27 Закону № 2475-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» у встановленому порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до Закону № 2475-VIII частина 4 статті 11 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» викладена в наступній редакції:

«Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев 'ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання».

Крім іншого, Законом № 2475-УІІІ стаття 71 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» доповнена частиною 14 наступного змісту:

«За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу».

За загальним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, згідно якої, дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі 1-7/99).

Отже, з 28.08.2018 Законом № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» установлено, що строк обчислення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів заборгованість за один рік, заборгованість за два роки, заборгованість за три роки, тощо) саме для застосування заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону № 1404-УІІІ, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Аналізуючи вищезазначені положення Закону, слід ураховувати, що з 28.08.2018 державний виконавець мав право прийняти рішення про накладення на боржника у виконавчому провадженню по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів за наявності двох юридичних фактів: по-перше, наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів, а по-друге, такий розмір заборгованості зі сплати аліментів учасниками виконавчого провадження не оспорений.

Із матеріалів справи убачається, що на день винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови у виконавчому провадженні № 43508967, у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу, розмір якої потребує додаткового дослідження.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль