Справа № 627/534/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Казакової О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Фільової ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мурафської сільської ради про визнання права приватної власності на спадкове майно .

В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який мав на праві приватної власності житловий будинок по АДРЕСА_1 Позивач ,як спадкоємець першої черги, своєчасно звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом, тому що вирішити іншим шляхом питання про спадщину не можливо. Прохав визнати за ним в порядку спадкування право приватної власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями .

Позивач у судовому засіданні підтримав позов , просить задовольнити .

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав , прохав відмовити та застосувати строки позовної давності .

Суд ,заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , згідно записів погосподарської книги №4 Мурафської сільської ради, рахується за ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мурафської сільської ради від 10.04.2019 р. Будинок збудований в 1986 році. Будинок з господарськими будівлями знаходиться на присадибній земельній ділянці площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд . Крім того , ОСОБА_3 надана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га.

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

На час смерті ОСОБА_3 проживав сам по АДРЕСА_2 . Заповіт по сільській раді не реєструвався , про що свідчить довідка Мурафської сільської ради від 16.04.2019 р.

Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 .

Позивач своєчасно звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька , де була заведена спадкова справа № 279/1999 р.

Як заначив державний нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.04.2019 р., спадкоємцем майна за законом є ОСОБА_1 , який намір успадкувати майно , що належить померлому , але через відсутність оригіналів на житловий будинок , у нотаріуса відсутні підстави видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно.

Про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька і прийняття ним спадщини , свідчить і свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.06.2000 р., згідно якого він прийняв у спадщину право на земельну частку , належну його батькові .

Оскільки спадщина відкрилася в 1999 році , то застосуванню підлягають норми ЦК УРСР ( в редакції 1963 року).

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом .

Як свідчить ст.525 , ст. 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця … Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно ст.529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є рівних частках, діти померлого …

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається , що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після батька ОСОБА_3 , інших спадкоємців не має та він в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини та вказані дії про прийняття ним спадщини.

Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Згідно до п.п. 4.12. п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 , зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 , свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів та сплати державного мита і нотаріальних послуг .

Таким чином, в судовому засіданні доведено факт , що житловий будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та позивач має право успадкувати вказаний будинок як спадкоємець першої черги, однак відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями .

Заява представника відповідача про те, що позивач пропустив строки позовної давності та в позові слід відмовити з вказаних підстав , задоволенню не підлягає , оскільки ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , де була заведена спадкова справа , але дізнався про своє порушене право в квітні 2019 р., коли отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Позивач надав достатньо доказів на підтвердження позов , тому позов підлягає задоволенню, оскільки він законний , обґрунтований , підтверджений належними доказами та не порушує права інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.524,525,529,549 ЦК УРСР , ст. ст. 4, 12,19, 83, 175, 177,184 , 259 , 263, 265, 268 ЦПК України , суд ,-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати, що житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за законом право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 ..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 19.10.2019 року.

Суддя Л.В. Вовк