БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/43/19
Провадження № 2-о/497/14/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

присяжних: Бєлігло О.М., Бєрової Н.К.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

за участю: заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації, зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення над особою опіки і призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2019 року представник заявника звернулася до суду з заявою, якою просить про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, призначивши над ним його матір ОСОБА_4 опікуном, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, його стан істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому є потреба для призначення йому судово-психіатричної експертизи для визначення його та дієздатності.

Заінтересована особа у судовому засіданні підтримала заяву, наполягала на її задоволенні, просила визнати її сина ОСОБА_3 недієздатним, та призначити її, його матір, опікуном, надала пояснення з підстав, зазначених в заяві.

Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Болградської РДА Одеської області, - до суду не з`явився, надав суду заяву, що вимоги підтримує, просить задовольнити, розглянути справу за його відсутністю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, письмові пояснення заявника, документи, надані органом опіки та піклування, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України). Главою 2 ЦК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до подання, доданого до заяви, судом була призначена судово-психіатрична експертиза для визначення психічного стану та дієздатності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, згідно довідки Болградської центральної районної лікарні Одеської області №1998/06 від 31.10.2018 року, спостерігається лікарем-психіатром з діагнозом помірна розумова відсталість. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №306244 від 13.06.2017р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи, дата чергового огляду 07.07.2019 року (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 від 14.08.1995 року, а/з№11), ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з ним (довідка з місця проживання, а.с.5-6) однією сім`єю та здійснює догляд за ним. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданого 11.04.2006р. Овідіопольським ВРАЦС РУЮ Одеської області та свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого 13.09.2012р. тим же відділом РАЦС, шлюб між батьками ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано, потім, ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батько помер. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, ОСОБА_5 мати ОСОБА_3 одружилася 22.06.2010р. з ОСОБА_7 і їй було присвоєно у зв`язку з одруженням прізвище " ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ".

Через стан свого здоров`я ОСОБА_3 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може розумно розпоряджатися пенсією по інвалідності, яку він отримує, не може самостійно себе обслуговувати, його мати повідомила, що він не може рахувати, навіть гроші, погано розмовляє і нерозбірливо вміє писати, але може читати і користуватися інтернетом.

Відповідно до ст.ст.30,39ч.1 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Ст.1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1ст.7 Закону).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №169 Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 24.04.2019р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у виді "Органічного розладу особистості в особи, яка страждає на легку на межі з помірною розумовою відсталістю, внаслідок перенесеної нейроінфекції (менінгоенцефаліт 1996рік)", (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F07.0, F70.11» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), у зв`язку з чим не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, з чого вбачається висновок, що він потребує опіки, оскільки сам не може вирішувати прості життєві питання щодо своїх громадянських та людських прав і обов`язків.

Зібрані у справі докази дають підстави для визнання ОСОБА_3 недієздатним, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до вимог ч.1ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. А ч.1ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку в повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки, тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу мету не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Болградської райдержадміністрації Одеської області доцільно призначення опікуном над ОСОБА_3 його матір ОСОБА_4 , оскільки вона може бути опікуном, має належні побутові умови для проживання разом з підопічним, не заперечує проти призначення її опікуном над сином, що було нею особисто підтверджено у судовому засіданні, та надано письмову заяву. Обмежень, передбачених ст.64 ЦК України - щодо призначення ОСОБА_1 опікуном судом не встановлено. За таких обставин, в інтересах ОСОБА_3 , суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку, та за доцільне призначити його матір ОСОБА_4 його опікуном.

Згідно приписів ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, а, відповідно до ч.1ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання рішенням суду про це законної сили, і тому, з метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст.15, 16, 36, 39, 41, 60, 64 ЦК України, ст.ст.2, 10, 78-80, 89, 263, 299-300 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації, зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення над особою опіки і призначення опікуна, - задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Владичень Болградського району Одеської області.

Встановити опіку над недієздатною особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначити опікуном недієздатної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його матір ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с.Владичень Болградського району Одеської області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії даного рішення - два роки з моменту набрання ним законної сили.

Копію рішення після набрання ним законної сили - надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Роз`яснити опікуну та заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше п`ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує неусвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана, - протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексу рішення суду.

Повний текст рішення складений 20.06.2019 року.

Головуючий __________ суддя А.В. Кравцова

Присяжні: __________ Бєлігло О.М.

__________ Бєрова Н.К.