Дата документу 18.07.2019 Справа № 336/5219/14-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/5219/14Головуючий у 1-й інстанції Щаслива О.В.
Пр. № 22-з/807/185/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

18 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Бєлки В.Ю.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від його заяви про роз`яснення рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року у цій справі

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, Публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз», Запорізька міська рада про визнання будівництва самочинним, знесення самочинного будівництва, усунення інших перешкод у здійсненні права власності: за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди

за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулись до суду з вищезазначеним позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності, в обґрунтування якого зазначали, що вони є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 належить 5/6 частин вказаного нерухомого майна, а ОСОБА_5 - 1/6 його частина. ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці, яка є суміжною з ділянкою, де знаходиться будинок позивачів.

Позивачі вказували про те, що у 2010-2012 роках відповідач побудував на належній йому земельній ділянці двоповерховий житловий будинок на відстані 0,9-1 м від їх будинку, що є порушенням норм пожежної безпеки і державних будівельних норм, відповідно до яких відстань між жилими будинками П та Ш ступеня вогнестійкості не може бути меншою ніж 8 м. У порушення положень п. 3.2 Державних будівельних норм України захист від небезпечних геологічних процесів будинків і споруд на підроблюваних територіях і просідаючих ґрунтах В. 1.1-5-2000, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 30 грудня 1999 року № 314 (далі - ДБН В.1.1-5-2000), відповідачем зведено будинок по смузі природного стоку поверхневих вод.

Зазначали про те, що ОСОБА_1 також звів фундамент з цегляною сіткою вздовж межі своєї земельної ділянки з боку їх земельної ділянки та збільшив планувальну відмітку території між будинком та огорожею в межах смуги стоку поверхневих вод, що порушило природне водовідведення з земельної ділянки під їх будинком, унаслідок чого під час опадів поверхневі води, природному відтоку яким перешкоджає самочинне будівництво відповідача, накопичуються у куті земельної ділянки під їх будинком, що тягне просадку ґрунту й руйнування належного їм будинку. Крім того, відповідачем побудовано на своїй земельній ділянці вбиральню, яка через збирання опадів сприяє утворенню під їх земельною ділянкою порожнечі. ОСОБА_1 підведені до самочинного будинку без належних дозволів уповноважених осіб системи газопостачання, енергопостачання, водопостачання, що створює загрозу вибуху газу та пошкодження належного їм майна, загрожує їх життю та здоров`ю.

Вважали, що такими діями відповідача порушено їх права.

З урахуванням наведеного ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 просили суд визнати будівництво двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 самочинним, зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку АДРЕСА_2 , засипати вбиральню, що розташована впритул до паркану з їх земельною ділянкою та знести фундамент з цегляної стіни вздовж межі з їх земельною ділянкою.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 звернулися до суду з окремим позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що унаслідок негативного впливу самочинного будівництва, здійсненого ОСОБА_1 , їхньому нерухомому майну, яке поступово руйнується, спричинено майнову шкоду. Згідно зі складеним товариством з обмеженою відповідальністю «ВБК - Перспектива» кошторису вартість відновлення зруйнованої частини будинку АДРЕСА_1 становить 67765 грн. Також для здійснення будівельних робіт з відновлення нерухомого майна ними було придбано будівельні матеріали на загальну суму 2174,90 грн.

ОСОБА_2 зазначала про те, що такими діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає у глибоких емоційних переживаннях з приводу протиправного ушкодження її майна, неможливості його відновлення через небажання відповідача вирішувати вказані проблеми.

З урахуванням наведеного ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 просили суд стягнути з відповідача на їх користь майнову шкоду у розмірі 69939,90 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди 20 тис. грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання будівництва самочинним, знесення самочинного будівництва, усунення інших перешкод у здійсненні права власності та позов ОСОБА_2 .. ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди об`єднано в одне провадження.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року (т.с. 4 а.с. 37-42) позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 знести фундамент з цегляною стіною вздовж паркану на межі земельної ділянки під будинком АДРЕСА_2 з боку будинку АДРЕСА_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких, кожен окремо, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги; ОСОБА_1 рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року (т.с. 4 а.с. 118-126) апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29 березня 2017 року (т.с. 4 а.с. 205-207) касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року (т.с. 5 а.с. 5-13) апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 задоволено частково.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року у цій справі в частині відмовлених позовних вимог про знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку АДРЕСА_2 , стягнення майнової шкоди скасовано.

В частині ухвалено нове рішення про задоволення позову. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та жилим будинком по АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі її законного представника ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 69939,90 грн., судовий збір в розмірі 1669,08 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

12 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою (т.с. 6 а.с. 177), в якій просив роз`яснити роз`яснити, нове рішення апеляційного суду від 29.11.2017 року про часткове задоволення «Апеляційної скарги позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 ..., про покладення на відповідача ОСОБА_1 зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та жилим будинком по АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку АДРЕСА_2 , а саме:

- у який спосіб має бути виконано покладене на ОСОБА_1 зобов`язання щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та жилим будником по АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку АДРЕСА_2 ;

- роз`яснити опис (площу, висоту, ширину, об`єм, складові) підлягаючої о демонтажу (знесенню) жилого будинку по АДРЕСА_1 ;

- роз`яснити: у який спосіб, за яких підстав, до якого (іншого) житла підлягають виселенню ОСОБА_8 та двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (т.с. 6 а.с. 180).

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 6 а.с. 182) вищезазначену заяву призначено до розгляду на 18 липня 2019 року.

01 липня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній зазначав, що він відмовляється від раніше поданої ним заяви про роз`яснення рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року у цій справі у зв`язку із примиренням сторін.

В автоматизованому порядку суддею Бєлкою В.Ю. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої.

У судове засідання 18 липня 2019 року повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду заяви всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Відповідно до приписів ст. 271 ч. 3 ЦПК України (роз`яснення судового рішення) у разі необхідності суд може викликати учасників справи… Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши зміст вищезазначених заяв ОСОБА_1 про роз`яснення рішення апеляційного суду від 29 листопада 2017 року і про відмову від останньої та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_1 про відмову від його заяви про роз`яснення рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року у цій справі слід прийняти, заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року у справі слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 271, 381 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Відмову ОСОБА_1 від його заяви про роз`яснення рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року у цій справі прийняти.

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року у справі залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали у цій справі апеляційним судом складений 18.07.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Бєлка В.Ю.