УХВАЛА

21 червня 2019 року

м. Київ

справа № 755/7107/18

провадження № 61-11055ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В.В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк», поданою його представником адвокатом Гладиш Ярославою Миколаївною, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2019 року (дата здачі документів на пошту) представник акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») адвокат Гладиш Я. М. подала касаційну скаргуна рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки копію оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року АТ «УкрСиббанк» вручено 02 травня 2019 року, що підтверджено відомостями про вручення рекомендованого поштового відправлення № 366, копіями супровідного листа та конверта про направлення апеляційним судом копії оскаржуваної постанови позивачеві, а касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення вказаного судового рішення (1 та 2 червня

2019 року вихідні дні).

Разом із тим на даний час касаційне провадження не може бути відкрито, а касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Стаття 185 ЦПК України передбачає залишення заяви без руху із наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі.

За пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Саме до таких висновків дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року по справі № 907/9/17.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач, звертаючись у травні 2018 року з позовом до суду, визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, належить сума боргу за кредитним договором в розмірі 81 635,62 дол США (що для цілей визначення розміру судового збору суд рахує еквівалентним 2 129 352,08 грн за курсом НБУ станом на 22 травня 2018 року) та пеня у розмірі 496 790,54 грн.

Отже, сума судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви становить 39 392,14 грн (1,5% від ціни позову).

Судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі становить 78 784,28 грн (200% від суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Враховуючи сплачену скаржником при поданні касаційної скарги суму судового збору 3 524 грн за платіжним дорученням №, сума недоплаченого судового збору становить 75 260,28 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

За таких обставин з метою усунення вказаних недоліків касаційної скарги АТ «УкрСиббанк» необхідно надати суду оригінал документа про доплату судового збору в розмірі 75 260, 28 грн.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити акціонерному товариству «УкрСиббанк» строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року.

Касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк», поданою його представником адвокатом Гладиш Ярославою Миколаївною, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович