ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

м.Суми

Справа №576/132/19

Номер провадження 22-ц/816/3296/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Собини О. І. ,

суддів - Хвостик С. Г. , Орлов І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2019 року ухваленого під головуванням судді Мазур С.А. в м. Глухові

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 і свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем у шлюбі не перебувають, проте мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка з моменту народження проживає разом з матір`ю, батько ОСОБА_1 ухиляється від утримання своєї дитини, участі у її належному вихованні та забезпеченні фінансування звичайних побутових потреб, не приймає. Аліменти відповідач нікому не сплачує, у шлюбі не перебуває, непрацездатних батьків на своєму утриманні не має. Тому просила суд на підставі ст. 180 СК України, стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, на неповноту з`ясованих обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір стягуваних аліментів у твердій грошовій формі.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення про стягнення аліментів у частці від заробітку, суд першої інстанції не врахував того, що відповідач не має регулярного доходу, періодично виїжджає на заробітки та підробляє у приватних підприємців, його доходи є мінливими, тому задля належного забезпечення інтересів неповнолітньої дитини доцільним є призначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Також зазначає, що окрім дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ще двох дітей від попередніх шлюбів: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є повнолітньою та навчається на денній формі навчання у Глухівському національному педагогічному університеті ім. О.Довженка, на навчання якої відповідач сплачує аліменти, та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого відповідач сплачує аліменти у розмірі 500 грн щомісяця.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати свою дитину, а з врахуванням його матеріального становища, віку та повної працездатності, він має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Відповідно до довідок ЦНАП у м. Глухові від 21.01.2019 року та ТОВ «Глухів житлосервіс» №002 від 29.01.2019 року, позивач ОСОБА_2 та малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6, 13).

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками Виконавчого комітету Путивльської міської ради №826 від 06.02.2019 року та №1038 від 25.02.2019 року (а.с.17, 22, 31).

Також ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.32, 33). ОСОБА_4 є студенткою 1-го курсу групи денної форми навчання Глухівського національного педагогічного університету ім. О. Довженка. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року (а.с.34).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Висновок суду першої інстанції про стягнення аліментів у частині від заробітку (доходу) відповідача, відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до ст. 184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються лише за заявою одержувача.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

ОСОБА_1 є працездатною особою, як він вказує має нерегулярний, мінливий дохід. Доказів щодо свого майнового стану, рівня отримуваних доходів або інших обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у визначеному судом розміру відповідачем не надано.

Наявність інших дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , також не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дочку ОСОБА_8 на належному рівні.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим просив стягувати з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн, на увагу не заслуговують, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження даних посилань.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: С. Г. Хвостик

І. В. Орлов