328/1602/19
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2019 року м.Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, боржник ОСОБА_2 ,

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину. В заяві заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь заявника на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та доданими документами, суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 4, 5, частини 1 статті 161 ЦПК України, передбачено, що судовий наказ про стягнення аліментів на дитину може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Отже, з наведеного вище вбачається, що при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу, заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів, яка не відповідає вимогам п.п.4, 5, ч.1 ст.161 ЦПК України, оскільки вказаними нормами не передбачено стягнення аліментів у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити наступне. Питання щодо форми, змісту та порядку подання заяви про видачу судового наказу та доказів врегульовані статтями 83, 95, 161, 163 ЦПК України.

Однак заявником в порушення п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України не зазначено в заяві в повній мірі її місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника за його наявності або номер і серію паспорта боржника, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Щодо доданих до заяви доказів, то зауважується, що докази не засвідчені у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 95 ЦПК України, згідно з якою учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічний порядок засвідчення копій документів встановлений й пунктам 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Окремо звертається увага заявника, що засвідченню підлягають тільки ті докази, оригінали яких знаходяться у заявника.

За приписами частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Враховуючи вищевикладене у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.165, ч.2 ст.166, ст.353 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, боржник ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, однак вона має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали з урахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: