Справа № 682/1088/19
Провадження № 2/682/567/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Шевчука В.В.,
за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Горщара ОСОБА_3 .А.
розглянувши у м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання договору про сплату аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення заборгованості по аліментах, пені та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
08.04.2019 ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору про сплату аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення заборгованості по аліментах, пені та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Вказує, що в 2014 році уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_5 , 2014 р.н. В подальшому шлюб вони з відповідачем розірвали, а в квітні 2017 року уклала з ОСОБА_2 договір про сплату аліментів на утримання дитини, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій суми в розмірі 1000 грн., окрім того, брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, що викликані особливими обставинами, в розмірі 500 грн щомісячно до закінчення таких.
Окрім того, відповідно до умов вищевказаного Договору у разі невиконання ОСОБА_2 вищевказаним зобов`язань зі сплати аліментів та виникнення заборгованості з його вини, відповідач зобов`язується виплатити неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи до суду не з`явилася.
Представник позивача, адвокат Мукомел Л.А. позов підтримала з викладених в ньому підстав та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач ухиляється від сплати додаткових витрат на утримання дитини, незважаючи на те, що колишня дружина, позивач ОСОБА_6 , постійно його про це повідомляла.
Відповідач та його представник позов не визнали з наступних підстав.
Так зокрема відповідач пояснив, що не погоджується із сумою заборгованості за сплати аліментів, оскільки сплачував кошти частіше, ніж про це зазначає в розрахунку позивач. Також не визнає, що саме така суму додаткових витрат на утримання сина повинна бути ним понесена, оскільки фактично позивач не повідомляла його про те, що дитини тривалий період хворіла, взнав про таку обставину лише в лютому 2018 року. Не визнає стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ј частки заробітку (доходу), оскільки має утриманні ще двох неповнолітніх дітей, а також хвору матір. Не заперечує проти розірвання договору, сплати аліментів в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), сплати заборгованості по аліментах на суму 3794 грн. з врахування сплачених коштів відповідно до наданих ним в судовому засіданні квитанцій, погашення пені на суму, що не перевищує 100% заборгованості зі сплати аліментів та відшкодування половини додаткових витрат на утримання дитини.
Представник відповідача підтримав доводи довірителя.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження від 25.03.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
25.04.2017 між ОСОБА_2 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 (Отримувачем) укладено договір про сплату аліментів, відповідно до якого сторони домовилися про наступне (а.с.8).
Згідно п.п.3, 3.1., 4, 4.1, 10, 15 вищевказаного Договору встановлено обов`язок Платника сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аліменти повинні бути сплачені Платником до 30 числа кожного поточного місяця за поточний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий рахунок на ім`я Отримувача в АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Крім сплати суми аліментів, зазначеної в п.3 Договору, Платник зобов`язується брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою. Відпочинком, каліцтвом тощо). За домовленістю сторін, додаткові витрати на дитину у разі необхідності сплачуються платником в розмірі 500 грн щомісяця не пізніше 30 числа кожного поточного місяця за поточний місяць шляхом перерахування суми додаткових витрат на вказаний в п.3.1 договору рахунок до закінчення особливих обставин.
У разі невиконання, несвоєчасного або неналежного виконання Платником умов договору та виникнення заборгованості, платник зобов`язується виплатити неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від невиплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
У разі відсутності взаємної згоди договір може бути змінений або розірваний в судовому порядку.
Листом від 19.03.2018 ОСОБА_6 повідомляла відповідача про наявність з його сторони заборгованості зі сплати аліментів, а також про те, що в результаті хвороби сина та його перебування на лікуванні нею були понесені додаткові витрати на його утримання та лікування (а.с.29).
Надаючи правову оцінку вимогам, викладеним в позовній заяві, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч.1 ст.610 ЦК України).
Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачем, з його сторони дійсно наявне неодноразове неналежне виконання умов укладеного між ним та позивачем договору, що полягає в несвоєчасній сплаті та не в повному обсязі аліментів на її користь на утримання сина, що призвело до утворення заборгованості. Така поведінка ОСОБА_2 як платника вказує на істотне порушення умов договору, що є підставою для його розірвання (проти чого не заперечують ні представник позивача, ні сам відповідач).
З огляду на викладене вимога розірвання договору про сплату аліментів підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягання сином повноліття варто зазначити наступне.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум для дітей віком до шести років становить 1626 грн.
Визначаючи розмір аліментів на утримання сина, суд виходить з того, що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, проте на його утримання перебувають ще двоє неповнолітніх дітей - згідно виконавчого листа від 06.10.2011, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, з ОСОБА_2 стягують кошти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 зі всіх доходів його заробітку щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Доводи про те, що на його утримання перебуває хвора мати суд до уваги не бере, оскільки згідно наданої довідки гр. ОСОБА_12 перебуває на обліку в лікаря онколога та потребує стороннього догляду, проте не вказано, що догляд за нею здійснює ОСОБА_2 та вона перебуває на його утриманні. Таким чином враховуючи розмір доходу ОСОБА_2 , підтвердженого довідкою роботодавця, відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/5 частки доходу (заробітку) щомісячно, виходячи з вимог ч.2 ст.182 СК України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.
Згідно складеного представником позивача розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та наданими копіями виписок з банківського рахунку, на який відповідач перераховував даний платіж, на її думку заборгованість зі сплати аліментів становить 8200 грн. і відповідно ж на неї і нарахована сума пені в розмірі .
Відповідач з такими сумами не погоджується. З метою їхнього спростування надав суду наступні оригінали квитанції на загальну суму 2700 грн - від 10.05.2017 на суму 500 грн., від 31.05.2017 на суму 500 грн., від 24.08.2017 на суму 1500 грн та від 22.02.2018 на суму 200 грн., згідно яких як стверджує ОСОБА_2 вищевказані суми є також сплаченими ним на користь ОСОБА_4 аліментами. Тому вважає, що сума заборгованості зі сплати аліментів, яка підлягає стягненню з нього має становити 5500 грн, та відповідно пеня на таку ж суму, оскільки відповідно до вимог СК України розмір пені за несплату аліментів не повинен перевищувати 100% заборгованості.
З такими доводами відповідача суд погоджується проте не в повному обсязі, оскільки як встановленому умовами укладеного між ним та ОСОБА_4 договору перерахування коштів має здійснюватись ним саме на визначений в договорі картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк», проте як з квитанції від 10.05.2017 на суму 500 грн, виданої ДП «Укрпошта» не видно, що ця сума була перерахована відповідачем на визначений в договорі рахунок, в зв`язку з стягненню з нього підлягає заборгованість на суму 6000 грн. та відповідно пеня на таку суму, оскільки згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Щодо вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини на суму 3410 грн 88 коп. варто зазначити наступне.
В судовому засіданні представник позивача пояснила що саме така сума коштів була витрачена позивачем на ліки під час захворювання сина, проте документально не обґрунтувала належним чином чому саме така сума підлягає стягненню з відповідача. На знайшла свого підтвердження вищевказана сума в розрахунку заборгованості, долученому до позову.
Нормами укладеного договору встановлено обов`язок відповідача у разі наявності особливих обставин в розмірі 500 грн. до закінчення таких обставин.
Як видно з листа від 19.03.2018 позивач вказує, що її син хворів у вересні, жовтні, грудні 2017 року та в січні та в лютому 2018 року, проте доказів того, що вона повідомляла відповідача про це в матеріалах справи немає, окрім того договором встановлено, що платник несе фіксовану суму додаткових витрат на утримання дитини. Водночас суд бере до уваги те, що відповідач готовий понести Ѕ частину витрат, які просить позивач, тому вважає, що позов в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 на суму 1705 грн.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_4 про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 133 ЦПК України визначено, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в т.ч. належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так згідно наявних в матеріалах справи доказів ОСОБА_4 сплатила 2000 грн витрат на правову допомогу, що підтверджується відповідним ордером, квитанцією до прибуткового касового ордеру та складеним представником позивача адвокатом Мукомел Л.А. розрахунком витрат на правову допомогу ( а.с.35, 37, 38).
Враховуючи те, що позов задоволено частково, витрати позивача та судовий збір в користь держави підлягають стягненню з відповідача відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст.610, 651 ЦК України, ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Розірвати договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений 25 травня 2017 року приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Сапожнік Т.В. за реєстровим номером №350.
Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.04.2019 року до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 6000 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пеню по заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 6000 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання дитини на суму 1705 грн.
В решті задоволення позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 430 грн 30 коп. судового збору та 1120 грн 00 коп. витрат на правову допомогу.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.

Повний текст рішення складено 20.06.2019