Справа № 450/915/19 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/811/1510/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Львів

Справа №450/915/19

Провадження № 22ц/811/1510/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5

на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області, постановлену у м.Пустомити 26 березня 2019 року (суддя Кіпчарський М.О.)

у справі

за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19, Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області до ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації права власності,-

встановив:

18 березня 2019 року позивачі звернулися з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 :0232) площею 2,0 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, укладеного 12 березня 2019 року між ОСОБА_21 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 819; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку.

25 березня 2019 року представник позивачів ОСОБА_22 звернувся з заявою про забезпечення позову, у якій просить з метою забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку, яка є предметом спору; заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на вказану земельну ділянку. В обґрунтування заяви посилається на те, що позивачі у з 1996 року по даний час є добросовісними користувачами вказаної земельної ділянки, яка Головним управлінням Держземагенства у Львівській області незаконно передана у власність ОСОБА_23 , яка здійснила незаконну реєстрацію права власності та отримала свідоцтво про право власності на таку. Вказує, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_23 , з участю третьої особи: Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про визнання незаконними та скасування наказу і свідоцтва про право власності. Постановою Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року рішення суду скасоване та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено, визнано недійсним та скасоване свідоцтво про право власності від 19 лютого 2014 року, видане Пустомитівським районним управлінням юстиції ОСОБА_23 на спірну земельну ділянку. Стверджує, що з метою унеможливлення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року та реєстрації за позивачами прав на спірну земельну ділянку, відповідач ОСОБА_23 достовірно знаючи про відсутність у неї правових підстав, звернулася до приватного нотаріуса Майхер О.Л. та уклала 12 березня 2019 року з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу земельної ділянки. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду про задоволення позову, а накладення арешту на земельну ділянку та заборона вносити записи до державного реєстру речових прав щодо виникнення, переходу або припинення прав на земельну ділянку забезпечить недопущення даного ризику.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2019 року задоволено заяву представника позивачів ОСОБА_22 про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову вжито заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду по справі законної сили, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 2,0 га, яка розташована на території Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 2,0 га, яка розташована на території Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка належить на праві власності ОСОБА_5

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_5 Проситьскасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви. Вказує, що він, як добросовісний набувач придбав спірну земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу від 12 березня 2019 року. При вчиненні цього правочину речові права продавця ОСОБА_25 не були скасовані, така була власником земельної ділянки. Зазначає, що жодних заборон щодо відчуження ділянки нотаріусом не було виявлено. Стверджує, що йому не було відомо про вищезгадані позивачами судові рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №159656771 від 15 березня 2019 року вбачається. що ОСОБА_23 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. 12 березня 2019 року № 819, продала ОСОБА_5 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 2 га, яка розташована на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Встановлено, що відповідачами вчиняються дії, спрямовані на відчуження спірного майна з метою невиконання або утруднення виконання рішення суду у справі. Оскільки спір в судовому порядку не вирішено по суті, обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та призвести до порушення їх прав та законних інтересів.

Вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що доводи заявника щодо необхідності вжиття вказаних заходів забезпечення позову є обґрунтованими.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2019 року.

Головуючий

Судді