У Х В А Л А

13 червня 2019 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Шевченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.02.2014 по 07.06.2019 у розмірі 59 899 гривень 59 копійок,

УСТАНОВИВ

11 червня 2019 року заявник звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.02.2014 по 07.06.2019 у розмірі 59 899 гривень 59 копійок.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ від 23 грудня 2011 року № 14 « Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Аналіз наведених норм чинного процесуального законодавства та відповідних роз`яснень щодо суддівської практики дозволяє дійти висновку, що оскільки розгляд справи у наказному провадженні проводиться без виклику учасників судового розгляду, суд позбавлений можливості здійснити витребування будь-яких доказів по справі, розгляд справи проводиться у короткий строк, документи, якими заявник обґрунтовує свої вимоги в заяві про видачу судового наказу повинні бути обов`язково додані до заяви.

В своїй заяві, заявниця ставить питання про стягнення з боржника середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, однак, в порушення зазначених вимог закону, до заяви про видачу судового наказу не додано документів, які б підтверджували наявність заборгованості із нарахованої але не виплаченої заробітної плати або інших виплат, зокрема, довідки станом на 2019 рік.

На підтвердження обставин, зазначених в заяві щодо наявності заборгованості із виплати нарахованої але не виплаченої заробітної плати, стягувач надає копії рішень суду та копію виконавчого листа, датовані 2014 роком., тобто підтверджує існування заборгованості станом на 2014 рік. Даних про те, що станом на момент подання заяви у боржника існує заборгованість перед стягуачем, у суду не має. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити наявність/відсутність заборгованості із виплати нарахованої але не виплаченої заробітної плати або інших виплат, і як наслідок, підстав стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, оскільки вона подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, якою передбачено додання до заяви про видачу судового наказу документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Водночас суд роз`яснює, що за правилами ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених зокрема пунктом 1, частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.165 ЦПК України, Постановою Пленуму від 23 грудня 2011 року № 14 « Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.02.2014 по 07.06.2019 у розмірі 59 899 гривень 59 копійок.

Роз`яснити заявниці її право на повторне звернення з такою самою заявою в наказному порядку, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Лисичанський міський суд Луганської області до Луганського апеляційного суду.

Суддя О.В. Шевченко