У Х В А Л А

31 травня 2019 року м.Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Алчевського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просив зобов`язати Алчевський МВ ДВС ГТУЮ у Луганській обл. подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі; визнати дії державного виконавця Алчевського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській обл. щодо не зняття арешту накладеного на майно боржника ОСОБА_1 та не скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення суду, а також не проведення інших необхідних дій у зв`язку із скасуванням заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області по справі №415/5064/15-ц від 19.10.2015 року (Ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 11.05.2019 року про скасування заочного рішення суду), неправомірними; зобов`язати Алчевського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській обл. зняти арешти з майна боржника, накладені на підставі постанови ВП №49563611 від 27.11.2015 року, а саме арешт на все нерухоме майно від 29.02.2016 року, номер обтяження №13480641 в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, арешт на все рухоме майно від 28.11.2018 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, та припинити розшук майна боржника ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 поштовий АДРЕСА_2 , і.п.н. НОМЕР_1 ; постановити окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними; стягнути з Головного територіального управління юстиції у Луганській області , на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі - 5000 грн.

Заявник у судове засідання не з`явився, просив скаргу розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2015 р. Лисичанським міським судом Луганської області (справа №415/5064/15-ц) було прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 233392,34 грн. та суми судового збору у розмірі 2310, 82 грн. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист, який було подано стягувачем на виконання до Алчевського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 11.05.2019 року заочне рішення суду у справі №415/5064/15-ц від 19.10.2015 року було скасовано.

13.05.2019 року до Алчевського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області подано заяву про закінчення виконавчого провадження (з зазначенням зняття арештів з майна боржника та припинення розшуку майна боржника) на підставі Ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 11.05.2019 року про скасування заочного рішення суду у справі №415/5064/15-ц від 19.10.2015 року на підставі, якого було видано виконавчий документ (ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 11.05.2019 року, набрала чинності негайно).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ч.1 статті 39 Закону, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Коли, станом на 16.05.2019 року відповідні постанови винесені не були, до Алчевського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було подано адвокатський запит №б/н від 16.05.2019 відповідь на який в передбачений законом п`яти денний термін не отримана.

Ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження.

Згідно преамбули та ст.6 Параграфу1 Конвенції «Про захист прав та свобод людини» згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 «Сонтрансавто-Холдінг проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску протии Румунії», встановлено, що існує усталена судова практика Конвенційних органів, щодо визначення основним елементом Верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини згадані судові рішення та зміст самої конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Згідно з Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2017 року №6» …одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень».

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає наслідки закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа…. «у разі повернення, закінчення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку з закінченням виконавчого провадження.

Тобто по суті, з норм зазначеного Закону поняття припинення та закінчення виконавчого провадження взагалі тотожні. В даному випадку повернення виконавчого документа стягувачу або суду не може породжувати продовження виконавчих дій на користь стягувача, бо відсутній документ на підставі якого органи ВДВС проводять такі виконавчі дії, та взагалі скасоване заочне рішення суду, на підставі якого взагалі проводили виконавчі дії, та накладали арешти та розшук на майно боржника, в якості забезпечення виконання рішення суду.

Крім того, згідно ст.1 Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст.17 ч.1, 2 п.1 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи… виконавчі листи, що видаються судами…

Оскільки виконавчий лист був повернутий стягувачу та заочне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19.10.2015 року взагалі було скасовано ухвалою від 11.05.2019 року, то відповідно примусове виконання рішення суду було припинене, тому арешти майна, як частина забезпечення виконання рішення суду, за відсутності виконавчого провадження є суттєвим обмеженням майнових прав скаржника і є підставою для скасування всіх вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення суду, а також проведення інших необхідних дій у зв`язку із скасуванням заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області по справі №415/5064/15-ц.

Відповідно бездіяльність Алчевського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області, щодо зняття арешту з майна порушує законні права боржника.

Право приватної власності є непорушним. Зазначені неправомірні дії державного виконавця порушують перш за все Конституційні права заявника, отже відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не має бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції». закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 - 449 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Алчевського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Алчевського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо не зняття арешту накладеного на майно боржника ОСОБА_1 та не скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення суду, а також не проведення інших необхідних дій у зв`язку із скасуванням заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області по справі №415/5064/15-ц від 19.10.2015 року (Ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 11.05.2019 року про скасування заочного рішення суду), неправомірними.

Зобов`язати Алчевський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області зняти арешти з майна боржника, накладені на підставі постанови ВП №49563611 від 27.11.2015 року, а саме арешт на все нерухоме майно від 29.02.2016 року, номер обтяження №13480641 в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, арешт на все рухоме майно від 28.11.2018 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, та припинити розшук майна боржника ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 поштовий АДРЕСА_2 , і.п.н. НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на цю ухвалу суду може бути подана до Луганського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: