Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 303/5174/13-ц

провадження № 61-25464св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стегура Наталія Петрівна, на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області у складі колегії суддів: Кожух О. А., Джуги С. Д., Куштана Б. П., від 12 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором, який був укладений 14 березня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , у сумі 25 845,02 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2013 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних та достовірних доказів на підтвердження укладення кредитного договору від 14 березня 2006 року, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за вказаним договором.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 25 845,02 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 3 713,40 грн; заборгованості за процентами - 20 421,71 грн та штрафів: 500 грн - фіксована частина; 1 206,91 грн - процентна складова.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач довів, що 14 березня 2006 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, який є чинним та зобов`язання за яким відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Короткий зміст заяви про перегляд рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в якій просив переглянути рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2014 року за нововиявленими обставинами, скасувати його та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заява мотивована тим, що після ухвалення рішення суду у справі йому сталі відомі обставини, які є істотними для справи і які не були і не могли бути відомі йому під час розгляду цієї справи. Зокрема, зазначав, що висновком криміналістичної експертизи з дослідження підписів від 07 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0002760 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 на зворотній стороні заяви клієнта про видачу кредиту від 14 березня 2006 року; на лицевій і зворотній стороні електрофотографічної копії паспорта ОСОБА_1 ; у графі «Позичальник» на лицевій стороні другого аркуша договору про відкриття картрахунку і обслуговування кредитної карти від 14 березня 2006 року № SAMDN0017; у графі «Поручитель» на зворотній стороні договору поруки від 02 березня 2006 року; виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжніх підписів.

Оскільки на час розгляду справи суду не були відомі вказані обставини, які є істотними для справи, вважав, що наявні правові підстави для перегляду рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2014 року залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції виходив із того, що висновок криміналістичної експертизи з дослідження підписів від 07 грудня 2016 року є новим доказом у справі та не може вважатись нововиявленою обставиною у розумінні вимог пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні його заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, помилково вважав, що обставини, які встановлені висновком експертизи від 07 грудня 2016 року, не є нововиявленими.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частина друга статті 361 ЦПК України 2004 року).

Необхідними умовами оцінки як нововиявлених обставин, визначеними у пункті 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, є те, що вони мали існувати на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Розглядаючи заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанцій встановив, що обставини щодо укладення ОСОБА_1 кредитного договору, підписання ОСОБА_1 заяви клієнта про видачу кредиту від 14 березня 2006 року та договору про відкриття картрахунку і обслуговування кредитної карти від 14 березня 2006 року перевірялися та досліджувалися апеляційним судом на підставі наявних у матеріалах справи, а також витребуваних доказах, в тому числі, висновку почеркознавчої експертизи від 27 листопада 2006 року, яка призначалась в рамках розслідування кримінальної справи. Також відповідачу роз`яснено право заявлення клопотання про призначення відповідної судової експертизи, однак такого клопотання ним не було подано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що висновок криміналістичної експертизи з дослідження підписів від 07 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0002760, є новим доказом у справі, а обставини, які встановлені вказаним висновком та на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалу апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стегура Наталія Петрівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник