Справа №345/2232/19
Провадження № 2/345/1007/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.06.2014 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі по 450,00 грн., щомісячно, до її повноліття.

Позивач зазначає, що на даний час змінився її майновий стан, а саме суттєво погіршився. Крім того, на даний час значно зріс розмір прожиткового мінімуму, а тому розмір аліментів, які стягуються на утримання сина ОСОБА_4 , є значно нижчим встановленого законом мінімального розміру. Також на даний час син вже шкільного віку, а отже значно зросли витрати на його утримання.

Відповідач є здоровою, працездатною собою, вже тривалий час їздить на роботу за кордон, де має стабільні значні доходи. А тому відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі, проте ухиляється від виконання свого обов`язку. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач подав відзив на позов (а.с.22-24), згідно якого зазначає, що з аргументами позивача згідний частково. Так, просить врахувати, що вже тривалий раз не їздить на роботу за кордон (останній раз за кордоном був 19.09.2017 року). На своє прожиття та прожиття своєї сім`ї змушений заробляти, працюючи на роботах, які мають сезонний характер (працює в Україні), внаслідок чого має мінливий і нестабільний заробіток.

Відповідач зазначає, що матеріальне становище позивачки, як одержувача аліментів, у порівнянні з його майновим станом, є практично однаковим, що повинно бути враховано судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. Відповідач зазначає, що на даний час створив сім`ю, без укладення шлюбу. А саме проживає з ОСОБА_5 , від спільного поживання з якою в них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього відповідач виховує дитину ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З урахуванням наведеного, відповідач, з огляду на його майновий та сімейний стан, вказав, що позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання син ОСОБА_4 в розмірі по 1300,00 грн., щомісячно.

Позивач подала відповідь на відзив (а.с.45-48), а саме вказує, що посилання відповідача в нього є син ОСОБА_6 не підкріплені належними доказами, адже в свідоцтві про його народження відповідач не вказаний батьком дитини. Зокрема, в графі батько зазначений ОСОБА_8 . Тобто вказана дитина або має іншого батька ОСОБА_8 , який має його утримувати, або запис в графі батько зроблений зі слів матері і, відповідно, ОСОБА_5 має статус одинокої матері і в такому разі їй виплачується державна соціальна допомога, як одинокій матері.

Також позивач зазначає, що відповідач не має жодного законодавчо встановленого обов`язку по утриманню та вихованню сина ОСОБА_5 ОСОБА_7 , утримувати якого зобов`язаний батько дитини, але аж ніяк не відповідач.

Крім того позивач просить врахувати, що вона не може працевлаштуватися, оскільки здійснює догляд за інвалідом першої групи ОСОБА_9 , 1959 р.н. Її дохід в місяць складає всього 288,15 грн. Фактично позивач та її син ОСОБА_3 живуть за межею бідності, виживають завдяки підсобному господарству та городу. А тому посилання відповідача, що її матеріальний стан порівняно з його є практично однаковим є безпідставними. А тому позивач просить позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач подав заперечення (а.с.54), в якому зазначає, що позивачем не було наведено жодного аргументу, чому позовна заява має бути задоволена у повному обсязі. Відповідач наголошує, що сім`ю складають особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки і відповідач має обов`язки щодо своєї сім`ї, зокрема і свого малолітнього сина ОСОБА_10 . Відповідач зазначає, що на даний час заробляє приблизно 4000,00-4500,00 грн. і в разі присудження аліментів в розмірі по 2000,00 грн., він не буде мати змоги утримувати свою сім`ю та сина ОСОБА_10 . ОСОБА_11 тому відповідач просить суд присудити йому сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1300,00 грн. на утримання сина ОСОБА_4 , до досягнення ним повноліття.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 30.01.2012 року шлюб між ними було розірвано (а.с.5).

Із свідоцтва про народження ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що його батьком є відповідач ОСОБА_2 (а.с.4). Син проживає разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана виконкомом Завійської сільської ради Калуського району від 24.05.2019 року №867 (а.с.6).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.06.2014 року (а.с.7) постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі по 450,00 гривень, щомісячно, до його повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку.

У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини.

Враховуючи знецінення коштів внаслідок інфляції, постійне подорожчання усіх груп товарів для дітей, суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі по 450,00 грн. є недостатніми для забезпечення належного рівня утримання сина ОСОБА_4

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування сина на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін, задовільний стан здоров`я відповідача, стан здоров`я позивача (а.с.48,49).

Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою, а тому може працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання сина ОСОБА_4 . Крім того, відповідач визнав, що працює неофіційно, на сезонних роботах (а.с.22). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

При цьому суд не бере до уваги покликання відповідача про наявність в нього на утриманні ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33). Адже відповідачем визнається та обставина, що він не є рідним батьком ОСОБА_7 . Також відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32) відповідач не вказаний його батьком. В графі «батько» міститься запис « ОСОБА_8 », а тому твердження відповідача, що ОСОБА_6 його рідний син є голослівними, не підтверджені об`єктивними доказами. За таких обставин у відповідача не виникло законодавчо встановленого обов`язку щодо утримання ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Натомість позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у розмірі по 2000,00 грн., щомісячно.Так, твердження позивача, що відповідач працює за кордоном спростовуються інформацією, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.43), з якого вбачається востаннє відповідач перетинав кордон 19.09.2017 року.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1600,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1040,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.50-53), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 19,141, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно непрацюючого, аліменти на користь сина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист №345/2203/14-ц по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1040,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2019 року.

Суддя