У Х В А Л А

21 березня 2019 року

м. Київ

справа № 629/3543/14

провадження № 61-5570 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за поданням державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова у Харківській області Чеботарьової Ю. О. про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ :

04 квітня 2018 року державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова у Харківській області Чеботарьова Ю. О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту ОСОБА_3 до виконання покладених на неї судом зобов'язань, за виконавчим листом № 629/3543/14-ц, який виданий 03 червня 2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 365,40 грн.

На обґрунтування вимог посилалась на те, що на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби (МВДВС) по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова у Харківській області перебуває виконавче провадження № 49578673 з виконання виконавчого листа № 629/3543/14-ц, який виданий 03 червня 2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 365,40 грн.

На час звернення з цим поданням боржником не вчинено жодних дій спрямованих на виконання судового рішення та його не виконано. Майна, за рахунок якого можливо здійснити примусове виконання, не виявлено, а тому з метою забезпечення виконання судового рішення та з метою недопущення ухилення боржника від виконання судового рішення просила застосувати тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року подання державного виконавця МВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова у Харківській області Чеботарьової Ю. О. - задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянці України ОСОБА_3 до виконання нею зобов'язань, покладених на неї виконавчим листом по справі № 629/3543/14-ц від 03 червня 2015 року, про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 5 365, 40 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 квітня 2018 року скасовано.

У задоволені подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова у Харківській області Чеботарьової Ю. О. про тимчасове обмеження громадянки України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту до виконання нею зобов'язань, покладених на неї виконавчим листом по справі № 629/3543/14-ц від 03 червня 2015 року - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на це судове рішення, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 31 частини першої статті 353 ЦПК України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскарження постанов апеляційного суду, прийнятих за результатами перегляду ухвал суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, постанова Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року не підлягає касаційному оскарженню у зв'язку з відсутністю пункту 31 частини першої статті 353 ЦПК України у переліку оскаржуваних судових рішень за пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за поданням Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова у Харківській області Чеботарьова Ю.О. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі Українивідмовити.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко