Справа № 186/165/19
Провадження № 2/188/273/2019
12 червня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Полубан М.П.
при секретарі Олійник В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат , 3 % річних , штрафу та 7.5 % щомісячно від суми позики ( неповернутої частки позики ) ,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача , в якому зазначає про наступне.
30 березня 2016 року він надав в борг 10 000 (десять тисяч) гривень ОСОБА_2 на потреби сім`ї (зі слів позичальника, кошти потрібні були на лікування дитини), строком до 30 червня 2016 року і на підтвердження даної позики була виготовлена розписка.
В даній розписці зазначено (мовою оригінала): Я, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.11.2000 г., Першотравенским ГО УМВД Украины в Днепропетровской обл.) получил в долг у ОСОБА_1 денежные средства в сумме 10 000 грн. (десять тисяч гривен) 00 коп., которые обв`язуюсь вернуть в строк 3 месяца, та не не позднее 30 июня 2016 г. 30 марта 2016 г. Подпись ОСОБА_3
десять тысяч получил 30 марта 2016 марта 2016 г. Подпись ОСОБА_3 .
Нижче він , в присутності ОСОБА_2 написав наступні умови позики (мовою оригіналу):
Кошти у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень передані позичальнику ОСОБА_2 в повному обсязі за однієї умови:
- неповернення позики в повному обсязі 10 000 (десять тисяч) гривень до 30 червня 2016 року включно,
за кожен день затримки (про строчки) повернення позики (боргу) сплачується штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) гривень щоденно. Підпис / ОСОБА_1 /.
30.06.2016 року останній день повернення боргу. 7.5% від суми позики, або від залишку боргу помісячно.
Підпис / ОСОБА_1 /.
Так як умови зобов`язання не виконувались відповідачем, він змушений був звернутися до суду і заочним рішенням від 07 вересня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області вирішив:
На день звернення з даною позовною заявою, судове рішення від 07.09.2016 року у справі № 186/1067/16-ц невиконане, жодної гривні боргу (позики) не повернуто.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме:
- суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання;
- проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами;
- три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.»
Позивач надає суду наступні розрахунки боргу :
1. Інфляційні втрати з позики 10 000 грн. до 30.06.2016 р.
Формула розрахунку : сума боргу (індекс інфляції : 100% - 1).
Приклад розрахунку інфляційних втрат на суму боргу з липня 2016 року, станом на 01.01.2019 рік
ВСЬОГО: 2383 грн. 00 коп. (730.00 + 1300.00 + 1010.00).
(формула розрахунку: сума боргу х 3% : 100 : 365 х кількість днів)
(50.00 грн. щоденно)
Відповідно до частини 2 ст. 258 ЦК України вимоги про стягнення неустойки (штраф, пеня) застосовується позовна давність в один рік.
Тобто, на день звернення даний строк становить 365 днів (з 01.02.2018 р. по 31.01.2019 р. вкл.).
3. 7.5% ЩОМІСЯЧНО ВІД СУМИ ПОЗИКИ
(неповернутої частки позики)
Кількість місяців з липня 2016 р. по грудень 2018 р. включно: 30 (6 + 12 +12);
ПОПЕРЕДНІЙ (орієнтовний) РОЗРАХУНОК СУМИ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно частини 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За подання позовної заяви сплачено судовий збір 768.40 грн.
Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 буде розглянута впродовж 3 (трьох) судових засідань і тому витрати, пов`язані з розглядом даної справи обмежуються витратами пов`язаними з сплатою судового збору в розмірі 768.40 грн. та судовими витратами: витрати, пов`язані із прибуттям до суду (переїздом до іншого населеного пункту) та компенсація за відрив від звичайних занять (пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати) в розмір 1000 грн.
Витрати, пов`язані з розглядом справи, можуть виникати після відкриття провадження у справі, тобто під час розгляду справи. Склад та розмір цих витрат залежить від фактичних дій, які вчиняють учасники процесу, особи, які беруть участь у справі та суд.
Звернень до суду до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не було.
Заходи забезпечення позову або доказів до подання цієї позовної заяви не здійснювались.
Просить суд :
1. Відкрити провадження у справі та розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження.
- судовий збір в розмірі 768.40 грн.;
- витрати, пов`язані із прибуттям до суду (переїздом до іншого населеного пункту) та компенсація за відрив від звичайних занять (пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати) в розмір 1000.00 гривень.
Сторони в судове засідання не з"явилися.
Позивач в своїй заяві просить суд справу розглянути без його участі. Позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення .
Відповідач в судове засідання двічі не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, належним чином згідно зі ст. 128 ЦПК України , відзив на позов та доказів, на підтвердження заперечень проти позову не надав.
Таким чином , при одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та прийняти заочне рішення .
Судом встановлено , що заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07.09.2016 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30.03.2016 р. в розмірі 10 000 грн. Також прийнято рішення про судові витрати .
Вказане рішення набрало законної сили .
Таким чином дані обставини є встановленими та доказуванню не підлягають .
Отже , згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України , обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В договорі позики ( розписки ) від 30.03.2016 р. зазначається , що позикодавець надає позичальнику безпроцентну грошову позику у вітчизняній валюті ( гривня ) у сумі десять тисяч грн.
Також в даному документі позичальник зобов"язується взяту суму повернути в трьохмісячний строк , тобто не пізніше 30.06.2016 р.
Крім того , в даному договорі зазначається про те , що в разі неповернення позики до 30.06.2016 р. включно за кожен день затримки ( прострочення ) повернення позики ( боргу ) сплачується штраф в розмірі 50 ( п"ятдесят ) грн. щоденно .
Також є запис - 30.06.2016 р. - останній день повернення боргу - 7.5 % від суми позики або від залишку боргу помісячно .
Отже, з урахуванням вищевикладених фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що 30.03.2016 р. між сторонами було укладено договір, який за своєю правовою природою є договором позики грошових коштів.
Як зазначалося вище , факт укладення сторонами договору позики встановлено вищезазначеним рішенням суду . Рішення набрало законної сили . Однак , в зв"язку з тим , що відповідач в добровільному порядку не виконував рішення суду ,позивач змушений звертатися до суду з вищезазначеним позовом
В даній конкретній ситуації суд погоджується з позицією позивача в тій частині , що сума боргу була впродовж довготривалого часу не повернута , тобто із запізненням більше ніж на два роки та десять місяців.
А тому , відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 % річних від простроченої суми та штрафу.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто за змістом статей 625 та 1048 ЦК України - 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Вирішуючи питання щодо правильності визначення позивачем ціни позову та вірності нарахованих сум заборгованості по кожній вимозі , судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами з урахуванням ч.1ст. 13 ЦПК України.
Тобто , суд вважає , що дані розрахунки є вірними , так як відповідач не скористався своїм правом довести їх безпідставність та необгрутованість . Також не надав свого відзиву.
Щодо вимог позивача про судові витрати.
Позивач ставить питання про стягнення судових витрат , які складаються з судового збору та з витрат , які пов"язані із прибуттям до суду ( переїзду до іншого населеного пункту ) та компенсації за відрив від звичайних занять ( пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати ) в розмірі 1000 грн.
Суд вважає , що дана вимога підлягає частковому задоволенню. А саме підлягає задоволенню вимога щодо судового збору , так як дана вимога підтверджена відповідним доказом ( квитанцією про його сплату ). Вимога про стягнення витрат , пов"язаних із прибуттям до суду та компенсації за відрив від звичайних занять не підлягає задоволенню , так як дана вимога не підтверджена належними доказами та такі докази не подано позивачем .
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 4,12,76,81,141, 258 , 263,268,280 ЦПК України , ст. ст. 16, 509 ,530 , 625 , 1046 - 1049 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат , 3 % річних , штрафу та 7.5 % щомісячно від суми позики ( неповернутої частки позики ) задовольнити частково.
- НОМЕР_2 000 ( двадцять тисяч ) грн. , що є сумою заборгованості за договором позики від 30.03.2016 р. ;
- 768 ( сімсот шістдесят вісім ) грн. 40 коп. , що є витратами позивача по сплаті судового збору .
В задоволеної іншої вимоги відмовити .
Відповідачу , який не з`явився в судове засідання , направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше 2 днів з дня його складання і роз`яснити, що він має право на протязі 30 днів з дня отримання його копії подати до суду заяву до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області про перегляд заочного рішення.
Позивач може оскаржити рішення протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя М. П. Полубан