Головуючий суду 1 інстанції - І.Г.Безкровний
Доповідач -В,В. Кострицький
Справа № 414/3259/18
Провадження № 22-ц/810/387/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Кострицького В.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

учасники справи:

позивач Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 28 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Безкровного І.Г. в м. Кремінна Луганської області, повний текст складено 01 квітня 2019 року,

у цивільній справі за позовною заявою Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2018 року Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області звернулось до Кремінського районного суду з позовною заявою в якій просило стягнути з громадянки ОСОБА_1 на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області надміру виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 5716,53 грн. та стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою районного суду без виходу до нарадчої кімнати 28 березня 2019 року було задоволено клопотання представника позивача про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої УСЗН Кремінської РДА просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 надміру виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6703,66 грн., що було пов`язано із встановленням у судовому засіданні іншої дати відкриття депозитного рахунку та перерахунком на підставі цього розміру надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги у бік її збільшення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 28 березня 2019 року позовну заяву Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце перебування: АДРЕСА_2 ) на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (ідентифікаційний код 03196937; місцезнаходження: Луганська область, м. Кремінна, вул. Побєди, 1-А) надміру виплачену адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6703,66 грн. (шести тисяч семисот трьох гривень шістдесяти шести копійок) та стягнуто із ОСОБА_1 збір у розмірі 1762 грн. (однієї тисячі семисот шістдесяти двох) гривень.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що в результаті перевірки, проведеної позивачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування» № 136 від 18.02.2016 року було виявлено, що відповідач ОСОБА_1 отримувала грошову допомогу, вказавши недостовірні відомості у своїй заяві про призначення грошової допомоги особі, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зокрема в частині відсутності у членів її сім`ї коштів на депозитному банківському рахунку у розмірі, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки добровільно надмірно виплачену ОСОБА_1 суму грошової допомоги, отриману внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, відповідач не повертає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кремінського районного суду Луганської області від 28 березня 2019 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким в задоволенні позову Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги відмовити в повному обсязі, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, з недоведеністю висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те що лист-завдання, який надійшов до Міністерства соціальної політики України від 13.09.2016 року № 13408/0/14-16/5 був направлений Міністерством фінансів України. Однак, інформація зібрана Міністерством фінансів України і передана Міністерству соціальної політики України мала під собою набір персональних даних ОСОБА_1 та була зібрана та передана протиправно, що, на думку скаржника, є грубим втручанням в її приватне життя.

Також скаржник посилається на те, що Міністерство фінансів України зібрало і передало інформацію стосовно її депозиту на підставі окремих положень абзацу першого пункту 40 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, ухваленого Верховною Радою України 8 липня 2010 року. Проте, як зазначає ОСОБА_1 , у своєму рішенні від 11 жовтня 2018 року справа № 1-123/2018(4892/17) Велика Палата Конституційного Суду України визнала такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу першого пункту 40 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України щодо права Міністерства фінансів України отримувати інформацію, що містить персональні дані.

Скаржник в апеляційній скарзі наголошує на тому, що згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи та вказує на рішення Конституційного Суду № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 р.

Ще одним доводом апеляційної скарги є те, що мета щомісячної адресної допомоги як одного з видів соціальної допомоги полягає тому, щоби надати грошову допомогу переселенцям, які не мають житла, або мають не придатне для проживання житло, для компенсації витрат по найму (оренді) житла, яке відповідає встановленим законодавцем житловим, санітарно-гігієнічним та іншим нормам.

(2) Позиція інших учасників справи

Від представника позивача у встановлений судом строк надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Представник позивача зазначає, що рішенням Конституційного Суду України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу першого пункту 40 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України щодо права Міністерства фінансів України отримувати інформацію, що містить персональні дані. Дане рішення було прийняте 11 жовтня 2018 року. Представник позивача погоджується зі скаржником у тому що закони та інші нормативно-правові акти відповідно до статті 58 Конституції України не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а вказане рішення Конституційного Суду України виключно обмежує право Міністерства фінансів України отримувати інформацію, що містить персональні дані.

Також у відзиві зазначено, що лист-завдання Міністерства соціальної політики України щодо перевірки достовірності інформації, наданої фізичними особами для отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг був сформований на підставі інформації Міністерства фінансів України та надісланий управлінню соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області у вересні 2016 року. На той час діяли положення Бюджетного кодексу, що дозволяли Міністерству фінансів України збирати інформацію, яка містить персональні дані.

Позивачем зазначено, що інформація Міністерства фінансів України була перевірена на підставі інформації банківської установи.

Позивач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, справу просили розглянути без участі представника позивача. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, в якій він просив рішення Кремінського районного суду Луганської області від 28 березня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу громадянки ОСОБА_1 без задоволення.

В судове засідання з`явилась відповідачка ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала повністю просила рішення скасувати.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухав апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інше.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 8 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до УСЗН Кремінської РДА Луганської області із заявою про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. На підставі цієї заяви відповідач була взята в УСЗН Кремінської РДА Луганської області на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с. 13, 17).

16 квітня 2015 року відповідач звернулася до позивача із заявою про призначення грошової допомоги особі, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі вищевказаної заяви відповідачу УСЗН Кремінської РДА згідно з рішенням від 20 квітня 2015 року була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 442 грн. щомісячно з 16 квітня 2015 року по 15 жовтня 2015 року (а.с. 11-12, 14).

23 жовтня 2015 року відповідач у черговий раз подала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк. На підставі вищевказаної заяви УСЗН Кремінської РДА згідно з рішенням від 05 листопада 2015 року відповідачу була призначена щомісячна адресна допомога у розмірі 442 грн. з 16 жовтня 2015 року по 15 квітня 2016 року (а.с. 15-16, 18).

18 квітня 2016 року відповідач втретє звернулася до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк. УСЗН Кремінської РДА згідно з рішенням від 27 квітня 2016 року було призначено відповідачу щомісячну адресну допомогу у розмірі 442 грн. з 18 квітня 2016 року по 17 жовтня 2016 року (а.с. 19-20, 21, 22).

При цьому у всіх трьох заявах ОСОБА_1 було зазначено, що у будь-кого з членів її сім`ї відсутні на депозитному рахунку кошти у розмірі, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

07 вересня 2016 року відповідач змінила адресу фактичного місця проживання з АДРЕСА_3 Луганської АДРЕСА_4 , про що надала на адресу УСЗН Кремінської РДА відповідну письмову заяву (а.с. 23).

16 вересня 2016 року на адресу УСЗН Кремінської РДА Луганської області надійшов лист-завдання Міністерства соціальної політики України від 13.09.2016 № 13408/0/14-16/5 стосовно проведення верифікації виплати грошової допомоги для покриття витрат на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з квітня по червень 2016 року. На виконання цього листа УСЗН Кремінської РДА Луганської області була здійснена перевірка інформації, вказаної у заявах отримувача про призначення щомісячної адресної допомоги. За результатами цієї перевірки було складено акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги, згідно з яким ОСОБА_1 під час звернення до УСЗН Кремінської РДА із заявами про призначення допомоги було надано недостовірну інформацію щодо наявності депозитного вкладу, внаслідок чого їй були надмірно виплачені грошові кошти у розмірі 5716,53 грн., у зв`язку з чим позивачем була зупинена виплата відповідачу щомісячної адресної допомоги з жовтня 2016 року (а.с. 24, 25-26, 27, 28, 29).

17 квітня 2016 року відповідачу було надіслане повідомлення про необхідність повернення надміру отриманої суми допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 5716,53 грн. відповідно до довідки-розрахунку від 10 квітня 2016 року (а.с. 30, 31, 32).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права у пошуку та возз`єднанні членів сімей, які втратили зв`язок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоров`я; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014(в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше, ніж шість місяців.

Відповідно до п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб було встановлено у розмірі: з 01 січня 2015 року 1218 гривень; з 01 вересня 1378 гривень.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб було встановлено у розмірі: з 01 січня 2016 року 1378 гривень; з 01 травня 2016 року 1450 гривень; з 1 грудня 2016 року 1600 гривень.

Таким чином, з червня 2015 року по 01 вересня 2015 року десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, складав 12180 грн., з 01 вересня 2015 по 01 травня 2016 року 13780 грн., а з 01 травня 2016 року по 01 грудня 2016 року 14500 грн.

За ухвалою суду від 11 грудня 2018 про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» 24 січня 2019 року було надано довідку, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 24 червня 2015 року та 30 грудня 2015 року були відкриті депозитні рахунки № НОМЕР_2 та № 6436 у національній валюті (а.с. 57), що було визнано ОСОБА_1 в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції.

Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістились з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 6 Порядку, в редакції, що діяла на час призначення відповідачу допомоги, встановлено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Під час проведення перевірки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування», було встановлено, що у відповідача є діючий депозитний рахунок, розмір коштів на якому перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

У статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недобросовісність дій отримувача допомоги, у зв`язку з чим відповідачкою було безпідставно отримано допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на суму 6703,66 грн., які підлягають поверненню на користь позивача.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Події, які стали підставою для звернення до суду з позовною заявою мали місце до ухвалення рішення від 11 жовтня 2018 року справа № 1-123/2018(4892/17), в якому Велика Палата Конституційного Суду України визнала такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу першого пункту 40 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України щодо права Міністерства фінансів України отримувати інформацію, що містить персональні дані. Тобто зазначене рішення на виникли між сторонами правовідносини не впливає і інформація була отримана на підставі та в порядку передбаченому чинним законодавством. Крім того, судом першої інстанції були витребувані докази від АТ КБ «ПриватБанк», із довідки виданої 24 січня 2019 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 24 червня 2015 року та 30 грудня 2015 року були відкриті депозитні рахунки № НОМЕР_2 та № 6436 у національній валюті (а.с. 57), що відповідачем ОСОБА_1 не заперечувалось.

Посилання апелянта на принцип юридичної визначеності , заборону свавілля (а.с.89), ст..58 Конституції України мають відношення до процедури перевірки, однак не усувають цивільно правової відповідальності відповідачки за законом.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце перебування: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2643 (дві тисячі шістьсот сорок три) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий В.В. Кострицький

Судді Ю.В. Єрмаков

М.В. Назарова