16.07.2019
Справа № 639/4181/19
Провадження № 2/642/1401/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курило Володимира Олександровича, прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Холодногірського відділення Штундер Ю.О. про скасування ухвали судді, зобов`язання вчинення певних дій, зобов`язання компенсувати моральну шкоду, винесення окремої ухвали про кримінальні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Громадянка ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду із заявою до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курило Володимира Олександровича, прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Холодногірського відділення Штундер Ю.О., у якій просила:

1. відкрити провадження по позовній заяві про вчинення судом позитивних дій по протидії прямій дискримінації права скаржника та компенсацію нанесеної шкоди;

2. скасувати дискримінаційну ухвалу судді Курило В.О. від 11.06.2019 року, зобов`язати внести начальника слідчого відділу Новобаварського відділу ГУ НП у Харківській області Заяву про злочин від 17.05.2019 року до ЄРДР та передати відповідно до компетенції до Державного бюро розслідувань для проведення досудового слідства по заяві про кримінальне порушення;

3. зобов`язати посадових осібна виконанні функцій держави-суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О. та прокурора Штундер Ю.О. - Харківська місцева прокуратура №1, Холодногірське відділення, компенсувати нанесену ними заявнику ОСОБА_1 моральну шкоду через вчинену дискримінацію її конституційних прав на захист від кримінальних правопорушень в правоохоронних органах у сумі 100 тис грн. з кожного посадовця;

4. винести окрему ухвалу про кримінальні правопорушення посадових осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ознакою статті 161, 364, 396 ККУ та передати до Державного бюро розслідувань;

5. справи про відшкодування шкоди, нанесеної прямою дискримінацією та утиском прав особи посадовими особами на виконанні функцій держави звільнені від сплати судового збору на підставі пп. 13. п.2 статті 3 ЗУ «Про судовий збір»;

6. справи про зупинення забороненої дискримінації та відшкодування нанесеної шкоди унаслідок дискримінації особі, що зазнала дискримінації та утиску права розглядаються відповідно Цивільного кодексу України відповідно до статті 15 ЗУ «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012;

7. передати до ХАС для зміни підсудності.

26 червня 2019 року суддею Жовтневого районного суду м. Харкова постановлено ухвалу про передачу матеріалів цивільної справи № 639/4181/19 за вищевказаною заявою з дотриманням вимог ч. 6 ст. 31 ЦПК України до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності..

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 липня 2019 року визначено підсудність цивільної справи № 639/4181/19 Ленінському районному суду м. Харкова.

Цивільна справа № 639/4181/19 надійшла до Ленінського районного суду м. Харкова, та після самовідводів суддів цього суду Вікторова В.В., Проценка Л.Г., Шрамко Л.Л. та Пашнєва В.Г. 15 липня 2019 року в результаті повторного автоматичного розподілу передана мені - судді Грінчук О.П.

Дослідивши позовну заяву з доданими матеріалами, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу.

Так, з заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона 17.05.2019 року звернулась до Холодногірського ВП ГУНП України у Харківській області із заявою про кримінальні порушення, вчинені відносно неї суддею Ленінського районного суду ОСОБА_4 під час виконання нею посадових обов`язків за ознаками статей 161, 356, 364 КК України. Скаргу на дії судді Гримайло А.М. було розглянуто суддею Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О. та постановлено ухвалу від 11.06.2019 року, яку ОСОБА_1 просить скасувати як дискримінаційну.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші підстави, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суду.

Суддя Гримайло А.М. є моєю колегою, з якою я перебуваю у добрих товариських стосунках.

Дана обставина може викликати сумнів в моїй об`єктивності та неупередженості під час розгляду цивільної справи, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України є підставою для самовідводу судді.

Відповідно до п. 2.5, 1.1. Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Відповідно до п. 1.4. при виконанні професійних обов`язків суддя повинен бути незалежним від своїх колег у рішеннях, які йому належить виносити самостійно.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Білуха проти України», наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручання у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини будь -який суддя, щодо безсторонності якого є підстави для побоювань, повинен дати відвід. У рішенні в справі "Фельдман проти України" ЄСПЛ визнав порушенням статті 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

З метою недопущення під час розгляду даного позову ОСОБА_1 сумнівів в неупередженості судді, з метою гарантування об`єктивності правосуддя, з ціллю підвищення довіри до суду, прихожу до переконання, що є підстави для самовідводу.

Враховуючи наведене, а також передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий суд незалежним і безстороннім судом, заявляю про самовідвід

Керуючись . 5 ч. 1 ст. 36, ст 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заявити самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Курило Володимира Олександровича, прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Холодногірського відділення Штундер Ю.О. про скасування ухвали судді, зобов`язання вчинення певних дій, зобов`язання компенсувати моральну шкоду, винесення окремої ухвали про кримінальні правопорушення.

Справу передати до канцелярії суду для проведення повторного авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Бородіна