Справа №639/4535/17
Провадження №6/639/187/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича про примусове проникнення до житла боржника чи іншого володіння боржника-фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. з поданням, в якому просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідно до виконавчого документа перебуває боржник та яке, відповідно до матеріалів ВП, перебуває у праві власності боржника.

В обґрунтування подання приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. посилається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №57492967 на загальну суму стягнення 71 294,38 грн. з примусового виконання виконавчого листа №639/4535/17, виданого 03.05.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова. Боржником зазначений ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 . 22.10.2018 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження боржником не отримана, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення, яке повернулося на адресу приватного виконавця з позначкою про повернення: за закінченням встановленого строку зберігання. Але відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення належного боржнику на праві власності майна, на яке можливо звернути стягнення. Згідно відповіді Департаменту реєстрації ХМР від 16.11.2018 року, боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на яку і надсилалися всі документи виконавчого провадження. Приватним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлялися виклики про явку до приватного виконавця, але жодного разу боржник не з`явився до нього, виклики не отримав. Згідно інформаційної довідки № 151487146 від 28.12.2018 року за боржником на праві приватної власності зареєстрована квартира за адресою АДРЕСА_2 . Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 28.12.2018 року на запит про осіб - боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформація відсутня. Згідно відповіді ДФС України від 02.01.2019 року про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - платника податків з таким податковим номером чи серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС ОСОБА_1 не перебуває. Також відсутня інформація щодо джерел отримання доходів боржником. Згідно відповіді КП «ХМБТІ» від 13.12.2018 року на ім`я ОСОБА_1 зареєстровані наступні об`єкти нерухомості у м. Харкові: 1/ АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 квартири АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.10.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Галіщевою О.А., р. №1063; квартира АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.12.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, р. № 6-94-40258-Ц2. Будь-якого іншого рухомого чи нерухомого майна, на яке б було можливо звернути стягнення приватним виконавцем виявлено не було. 07.06.2019 року приватним виконавцем Попляком В.В. було здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_1 , яка зазначена у виконавчому документі, для проведення опису та перевірки майнового стану боржника. Виконавцем було встановлено, що двері зачинені і ніхто не відкриває. На двері було наклеєно повідомлення про проведення виконавчих дій в межах ВП 57492967 з засобами зв`язку з виконавцем. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Харківській області від 26.06.2019 за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані. Згідно відповіді ТУ Держгеокадастру у Харківській області від 26.06.2019 року державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, записи в яких здійснювалися до 29.12.2012 року - включно, правовстановлюючі документи, що посвідчують право на земельну ділянку за боржником ОСОБА_1 відсутні. 26.06.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно відповіді Управління комунального майна та приватизації ДЕтКМ Харківської міської ради від 01.07.2019 року з боржником ОСОБА_1 відсутні договірні відносини щодо передачі у користування об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку від 02.07.2019 року за ОСОБА_1 об`єкти торгівлі, ресторанного господарства та сфери побуту не обліковані.

У зв`язку з викладеним, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. вимушений звернутися до суду з вказаним поданням для належного виконання рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.10.2019 року прийнято до провадження подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича про примусове проникнення до житла боржника чи іншого володіння боржника-фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника ОСОБА_1 . Призначено подання до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні 21.10.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. своє подання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини, додатково зазначив, що після розгляду аналогічного подання в вересні 2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова, в задоволенні якого було відмовлено, приватним виконавцем не вживались будь-які інші заходи щодо примусового виконання рішення суду, боржником не отримувались документи виконавчого провадження, в тому числі постанова про відкриття виконавчого провадження, однак з поданням про розшук боржника приватний виконавець на даний час не звертався.

Суд, заслухавши вступне слово приватного виконавця, дослідивши матеріали подання та цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.03.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 70 588,50 грн. та судовий збір 705,88 грн. зазначене рішення ухвалено при заочному розгляді справи у відсутність відповідача і копія рішення ним не отримана (а.с.108-111, 116-117).

На підставі вказаного рішення суду Жовтневим районним судом м. Харкова 03.05.2018 року видано виконавчий лист № 639/4535/17 (а.с. 114).

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. перебуває виконавче провадження №57492967 на загальну суму стягнення 71 294,38 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 639/4535/17, виданого 03.05.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова. Боржником зазначений ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 (а.с. 127-128).

Згідно з відповіддю Департаменту реєстрації ХМР від 16.11.2018 року, боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на яку і надсилалися всі документи виконавчого провадження (а.с. 143).

Приватним виконавцем долучено до матеріалів подання копію поштового повідомлення, як зазначено у поданні, про відправлення боржнику ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, однак, з вказаного поштового повідомлення не вбачається, який саме документ приватний виконавець направляв на адресу боржника та чи був вказаний документ отриманий боржником ОСОБА_1 (а.с.218-221).

Згідно з інформаційною довідкою № 151487146 від 28.12.2018 року за боржником ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстрована 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 156-158).

Відповідь Пенсійного фонду України від 28.12.2018 року на запит про осіб - боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи свідчить про те, що інформація про боржника ОСОБА_1 відсутня (а.с.163-164).

Згідно з відповіддю ДФС України від 02.01.2019 року про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - платника податків з таким податковим номером чи серією та номером паспорта, на обліку в органах ДПС боржник ОСОБА_1 не перебуває. Також відсутня інформація щодо джерел отримання доходів боржників-фізичних осіб щодо ОСОБА_1 (а.с.161-162).

Як вбачається з відповіді КП «ХМБТІ» від 13.12.2018 року, на ім`я боржника ОСОБА_1 зареєстровані наступні об`єкти нерухомості у м. Харкові:

-1/ АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 квартири АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.10.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Галіщевою О.А., р. №1063;

-квартира АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.12.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, р. № 6-94-40258-Ц2 (а.с.165-171).

07.06.2019 року приватним виконавцем Попляком В.В. було здійснено виїзд за адресою боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , яка зазначена у виконавчому документі, з метою проведення опису та перевірки майнового стану боржника. Приватним виконавцем було встановлено, що двері зачинені і ніхто не відкриває. На двері було наклеєно повідомлення про проведення виконавчих дій в межах ВП 57492967 з засобами зв`язку з виконавцем, про що складний відповідний акт (а.с.190).

Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру в Харківській області від 29.10.2019 року за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 141).

26.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с.204).

Згідно з відповіддю Управління комунального майна та приватизації ДЕтКМ Харківської міської ради від 01.07.2019 року за боржником ОСОБА_1 відсутні договірні відносини щодо передачі у користування об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова (а.с.198).

Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку від 02.07.2019 року за боржником ОСОБА_1 об`єкти торгівлі, ресторанного господарства та сфери побуту не обліковані (а.с. 197).

Разом з тим, згідно з відповідями АТ КБ «Приватбанк» від 10.07.2019 року та АТ «Ощадбак» боржник ОСОБА_1 не має відкритих рахунків в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк»(а.с.199, 205).

Листом АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 11.07.2019 року повідомлено, що за боржником ОСОБА_1 рахунки та договори оренди індивідуального (банківського) сейфу не зареєстровано (а.с. 201-202).

З довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17.10.2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.223).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1, п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Крім того, згідно із ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу у розмірі від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Разом з тим, відповідно до змісту наведених вище законодавчих норм, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує накладення штрафу на боржника. Боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Підставою для накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду. Таким чином, державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. У разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк, що відповідає висновку, який міститься в постанові ВС/КЦС № 554/13475/15-ц від 31.07.2019 року.

Згідно зі ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Приватний виконавець вже звертався з аналогічним поданням та ухвалою суду Жовтневого районного суду м.Харкова було відмовлено у задоволенні подання про примусове проникнення до житла боржника, отже всі обставини, встановлені ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року у цивільній справі №639/4535/17, яка набрала законної сили, не доказуються, а інших дій з часу винесення ухвали приватним виконавцем не вжито, що визнано останнім судовому засіданні (а.с.212-217).

Крім того надані приватним виконавцем виконавчого округу Харківської Попляк В.В. матеріали подання містять фактичні дані щодо вчинених ним дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, однак не містять доказів про отримання боржником кореспонденції і про вчинення боржником саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього приватним виконавцем у зв`язку з примусовим виконання рішення суду. Також матеріали подання і цивільної справи не містять будь-яких доказів того, що на теперішній час боржнику відомо про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього. Не надано суду доказів і про отримання та ігнорування боржником викликів приватного виконавця, тощо. Приватним виконавцем на час розгляду подання не представлена будь-яка інформація стосовно перетину державного кордону України боржником ОСОБА_1 , що могло б свідчити про ухилення останнього від виконання зобов`язань шляхом виїзду за кордон. Крім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , та його обов`язок допустити виконавця для проведення виконавчих дій. Також не надано суду і доказів про знаходження за вказаною адресою коштів або майна саме боржника.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича про примусове проникнення до житла боржника чи іншого володіння боржника-фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 76-82, 89, 439 ЦПК України, ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 18, 25, 31, 82, 89 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича про примусове проникнення до житла боржника чи іншого володіння боржника-фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21.10.2019 року.

Суддя Н.В.Баркова