Справа № 444/1773/18
Провадження № 2/444/145/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

05 червня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоскварявської сільської ради Жовківського району, ОСОБА_2 , Жовківської державної нотаріальної контори, 3-ті особи : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01.07.2012 р.

За життя ОСОБА_6 склала в Новоскварявській сільській раді заповіт 25.06.2012 року, який зареєстрований за № 59. Зі змісту даного заповіту вбачається, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла по рівних частинах своїм дітям ОСОБА_2 , 1971 р.н. та ОСОБА_1 1972 р.н.

Зазначає, що звертався до Жовківської ДНК із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг з спадкового реєстру, також до нотаріальної контори звернулася і ОСОБА_2 .

Крім цього зазначає, що ОСОБА_2 згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18.10.2016 року у цивільній справі 444/1396/16-ц отримала право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки його батько такого права належним чином не зареєстрував. Просить задоволити позов.

Позивач в засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у йогр відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, відповідачем Новоскварявською сільською радою, третьою особою Жовківською ДНК надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представників.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01.07.2012 р.

За життя ОСОБА_6 склала в Новоскварявській сільській раді заповіт 25.06.2012 року, який зареєстрований за № 59. Зі змісту даного заповіту вбачається, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла по рівних частинах своїм дітям ОСОБА_2 , 1971 р.н. та ОСОБА_1 1972 р.н.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертались до Жовківської ДНК із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг з спадкового реєстру.

ОСОБА_2 згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18.10.2016 року у цивільній справі 444/1396/16-ц отримала право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.4-5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішення суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особи щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Право власності на 1/14 частину даного будинку зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки Новоскварявськї сільської ради від 29.07.2016 р. № 680 будинок по АДРЕСА_1 відноситься до колгоспного типу двору.

Відповідно до довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 03.03.2016 року № 1008 вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення Нестеровського райвиконкому від 15.03.1990р.№ 32 і записано в книгу за № 23 від 20.03.1990р.

Відповідно до витягу з погосподарської книги станом на дату видачі свідоцтва про право власності на згаданий вище будинок членами колгоспного двору були ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Новоскварявської сільської ради від 29.07.2016 року членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990р. були ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що виконавчим комітетом Новоскварявської сільської ради було прийнято рішення № 36 від 31.10.2012 року «Про розподіл часток колишнього колгоспного двору та оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 згідно даного рішення проведено розподіл часток наступним чином по 1/7 частині на ім`я: ОСОБА_7 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно п. 6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні. Такими що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Через ряд змін в законодавстві позивач не може оформити своє право власності на частку в колгоспному дворі.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Незважаючи на внесення записів у по господарські книги , більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Таким чином, кожен член колгоспного двору має право на 1/7 частину будинковолодіння.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/14 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.

Повний текст рішення виготовлено 14.06.2019 р.