Справа № 199/5101/18
(2/199/1397/19)
25 лютого 2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача та просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, спричинену залиттям її квартири. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири №83, корпус 3 будинку № 83 по вул. Калиновій у м. Дніпрі, що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.15 № 50595941. Відповідач проживає поверхом вище у квартирі № 64 того ж будинку.
06.09.2017 року було затоплено квартиру позивача. Після чого позивач звернулась до відповідача та отримала запевнення, що заподіяна шкода буде відшкодована найближчим часом, однак своє зобовязання відповідач не виконала. Згідно з актом обстеження від 07.09.2017 року причиною затоплення було халатне відношення відповідача до санітарно-технічних приладів в своїй квартирі. Представник ОСББ відмовився складати відповідний акт та підписувати його.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повній мірі та просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.
Відповідач до судового засідання не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 10 ЖК України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями.
Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006р. №45, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
Положеннями ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні встановлено, що 06.09.2017 року відбулось залиття квартири №83, корпус 3 будинку № 83 по вул. Калинова у м. Дніпро, яка належить позивачу на праві власності. Відповідно до акту про залиття без дати, складеного мешканцями сусідніх квартир позивача, винною особою є сусід, який проживає над квартирою позивача. В результаті залиття пошкоджено: кімната 12.9 кв.м. (пошкоджено ламінат); кімната 17,3 кв.м. (пошкоджено стелю та ламінат на підлозі); кімната 16,5 кв.м. (пошкоджено ламінат), кухня 9.4 кв.м. (пошкоджено підлогу під леноліумом, пошкоджено стелю, пошкоджено вікно); коридор 5,6 кв.м. (пошкоджено підлогу покриттям, виступає вода з під плінтусу, пошкоджено стелю, пошкоджена коштовна система відеоспостереження, залито щит де знаходяться лічильники, не працює телефон від домофону, вийшов з строю блок постановки під охоронну сигналізацію, пошкоджено подачу електроенергії в розетки та люстру).
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76, передбачено форму та зміст акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду.
При цьому з актом ознайомлюються мешканці залитої квартири та квартири, з якої відбулося залиття.
У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі винної особи та представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові
системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника
будинку, будинкового комітету. З наведеного вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири, зокрема комісійний акт, який складено із додержанням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, яким би було зафіксовано, зокрема, сам факт залиття, а також причини залиття та завдані пошкодження, висновок відповідної експертизи щодо встановлення причин залиття.
Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2ст. 75 ЦПК України).
Частиною 2статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. І саме абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, визначає таким доказом у разі залиття, аварії квартир саме акт, форма якого визначена в Додатку 4 до відповідних Правил.
Тобто, факт залиття квартири, характер та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі потерпілої та винної особи, а також представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету.
Дослідивши вищезазначений вище акт про залиття, суд вважає, що Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 та до додатку до пункту 2.3.6 Правил № 4, він не відповідає. Даний акт не є належними та допустимими доказом, оскільки на час складання акту для підтвердження зазначеного були запрошені мешканці будинку, сусіди позивача, які квартиру відповідача не відвідували. В акті не вказано, яким чином встановлено причину залиття, ким обстежено чи встановлено причину залиття. Дані записи вчинено зі слів позивача. Крім того, суд звертає увагу на те, що при складанні акту до складу осіб, які засвідчували наявність залиття квартири та пошкоджень після такого залиття не був залучений представник ОСББ, не зафіксована відмова як посадових осіб , так і власника квартири, з якої відбувалось залиття, від складання вказаного акту чи його підпису. Таким чином, позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів причин залиття квартири та винності відповідача у цьому. Крім того, позивачем не надано доказів тому, що відповідач по справі є власником квартири, з якої відбувалось залиття, для вирішення питання про цивільну відповідальність відповідача за залиття квартири. На підставі викладеного судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 263-265,280 ЦПК України, ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -
У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, - відмовити.
Судові витрати позивача віднести за її рахунок.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя