Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 393/660/15-ц

провадження № 61-2567св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ПророкаВ. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року в складі колегії суддів: Чельник О. І., Белінської І. М., Кривохижі В. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 10 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 167/2008/СІ, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у розмірі 10 000,00 дол. США зі сплатою 14,0 % річних строком до 10 квітня 2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 10 квітня 2008 року № 167/2008/СІ/П-1, згідно з яким ОСОБА_5 відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник ОСОБА_4, та є солідарним боржником.

26 листопада 2008 року згідно з додатковим договором № 2 до кредитного договору від 10 квітня 2008 року встановлена процентна ставка у розмірі 17,0 % річних.

На порушення умов договору щодо повернення кредиту відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, станом на 06 серпня 2015 року має заборгованість за кредитним договором від 10 квітня 2008 року в сумі 112 778,71 грн, з яких: 4 935,80 дол. США - заборгованість за кредитом, 343,65 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 35,35 грн - комісія за обслуговування кредиту, 1 778,57 грн - штраф за пропущення сплати платежів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2015 року в складі судді Мохонько К. М. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4 надала копії банківських квитанцій за лютий-жовтень 2015 року, що підтверджує сплату позичальником грошових коштів з погашення кредиту. Після початку процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» сплата коштів відповідачем проводилась через Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»). При розрахунку заборгованості сплачені відповідачем кошти через іншу банківську установу позивачем не враховано.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2015 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та надав їм належну правову оцінку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку, що банком порушено положення статті 613 ЦК України, висновки суду не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не відповідають обставинам справи.

Відповідно до умов кредитного договору позивач не повинен інформувати позичальника про зміну своїх рахунків. Інформація про початок процедури ліквідації є публічною і розміщена на офіційних сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У серпні 2016 року ОСОБА_4подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 10 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 167/2008/СІ, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у розмірі 10 000,00 дол. США зі сплатою 14,0 % річних строком до 10 квітня 2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 167/2008/СІ/П-1, згідно з яким ОСОБА_5 відповідає перед банком у тому ж обсязі, що й позичальник ОСОБА_4 та є солідарним боржником.

26 листопада 2008 року згідно з додатковим договором № 2 до кредитного договору від 10 квітня 2008 року встановлена процентна ставка у розмірі 17,0 % річних.

Між сторонами погоджено графік погашення кредиту і відсотків до кредитного договору та детальний розпис загальної вартості платежів, визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки. Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору кредитні кошти надаються строком до 10 квітня 2018 року.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 розпочата процедура ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20 березня 2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію з 20 березня 2015 року до 19 березня 2016 року.

Як відомо з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, ОСОБА_4 сплачувала кредитну заборгованість згідно з встановленим графіком та до квітня 2015 року простроченої заборгованості не мала. За травень-липень 2015 року позивач сплату не відобразив.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення відповідають статті 263 ЦПК України, при вирішенні справи суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили характер правовідносин між сторонами, застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник ОСОБА_4 надав квитанції про погашення кредитного боргу через ПАТ КБ «ПриватБанк» з лютого до жовтня 2015 року згідно з графіком, копії яких долучено до матеріалів справи.

Як пояснив у засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, відповідачі намагалися сплатити поточну заборгованість за кредитним договором згідно з графіком, однак установа банку, до якої відповідач вносив платежі, була закрита і для з'ясування, яким чином сплачувати черговий платіж, знадобився певний час. У подальшому чергові платежі вносилтсь через ПАТ КБ «ПриватБанк».

У розрахунку заборгованості взагалі не відображено, яка ж сума на думку позивача відноситься до простроченої заборгованості, оскільки у позові відображена загальна сума залишку за кредитом, яка визначена до 10 квітня 2018 року та яку позивач просив стягнути достроково.

Доводами касаційної скарги є те, що відповідно до умов кредитного договору позивач не повинен інформувати позичальника про зміну своїх рахунків. Інформація про початок процедури ліквідації є публічною і розміщена на офіційних сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначене спростовується статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Відомості про ліквідацію банку повинні містити: найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про початок процедури ліквідації банку; інформацію про місце та строк прийняття вимог кредиторів.

Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Доказів розміщення позивачем такої інформації відповідно до зазначеної статті у засобах масової інформації або в приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів, матеріали справи не містять.

Суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність поточної заборгованості на час звернення до суду.

Доводи банку про наявність заборгованості станом на липень 2015 року спростовується наданими квитанціями про сплату позичальником грошових коштів з погашення кредиту за лютий-жовтень 2015 року. Банк до суду звернувся у серпні 2015 року.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк Банк» залишити без задоволення.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик