ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
24 жовтня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин,-
07.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, посилаючись на те що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі, але відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку з 2014 року, а ОСОБА_3 з 2015 року. Витрат по утриманню вказаного будинку не здійснюють, добровільно знятися з реєстрації не бажають. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачами житлової площі за період їх не проживання не існує.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.
В судове засідання відповідачі не з`явилися, повідомлялися вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило.
У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач по справі є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини будинку посвідченого 04.01.1997 року приватним нотаріусом Фастівського нотаріального округу Вінічук Н.В., зареєстровано в реєстрі за номером 8 та договору дарування частини будинку посвідченого 04.01.1997 року приватним нотаріусом Фастівського нотаріального округу Вінічук Н.В., зареєстровано в реєстрі за номером 9.
Згідно будинкової книги, в даному будинку зареєстровані з 14 січня 1997 року позивач та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Як вбачається з актів опиту свідків від 05.08.2019 року, комісією комітету самоорганізації населення мікрорайону «Казнівка», складено акт опиту свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по питанню проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , зі слів яких встановлено, що ОСОБА_3 проживав за вказаною адресою до березня 2015 року, а ОСОБА_2 до жовтня 2014 року. Їх особистих речей у будинку немає.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно пояснень позивача, відповідачі по справі, за адресою реєстрації не проживають. Всі витрати, пов`язані з утриманням та обслуговуванням будинку, сплатою комунальних платежів і податків здійснюються тільки нею.
Також, факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .
Відповідно до п.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
В той же час, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Небажання відповідачів надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин знайшли своє підтвердження у судовому засіданні є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
За подання позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 768,40 гривень, солідарно.
Керуючись ст. 4,12,13,76-82,141,258,259,263,265,268,280-284 ЦПК України, на підставі ст. 15,16,29,316,317,319,321,391,405 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер - НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , солідарно, на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В.Соловей