Провадження №2/521/336/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи - ОСОБА_3 , Малиновська державна нотаріальна контора у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи - ОСОБА_3 , Малиновська державна нотаріальна контора у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивачі, уточнивши позовні вимоги, вказували, що є власниками 1/2 ідеальної частки спадкового майна, що скаладається 21/50 частини будинку АДРЕСА_1 , яка належала їх батьку - ОСОБА_4 . Вказане майно батько позивачів - ОСОБА_4 - успадкував після смерті його батька - ОСОБА_5 Разом з тим, як зазначають позивачі, ОСОБА_3 також успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 - 21/100 частину будинку АДРЕСА_1 .

Проте, звернувшись до нотаріуса із заявами про отримання спадщини позивачам було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на майно, у зв`язку із чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із даним позовом до суду.

Представник Одеської міської ради правом подачі відзиву на позов не скористалась, відзив на позов не надходив.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року замінено неналежного відповідача - ОСОБА_3 - на належного відповідача - Одеську міську раду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. Залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, - у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

Правом подачі позовної заяви щодо предмету спору ОСОБА_3 не скористалась, позовної заяви від ОСОБА_3 щодо предмету спору до суду не надходило.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2018 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - ОСОБА_3 , - у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Одеську державну нотаріальну контору №5.

Правом подачі позовної заяви щодо предмету спору представник Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області не скористався, позовної заяви від нотаріуса щодо предмету спору до суду не надходило.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явилися, але від представника осіб на адресу суду надійшла заява про підтримання позову із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Представник відповідача Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з`явився, установа повідомлялась про розгляд справи належним чином, причини неявки представника суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області у відкрите судове засідання не з`явився, від посадової особи установи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивачів за суттю спору і підставами звернення до суду, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд доходить наступного висновку.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно з відомостями спадкової справи №327/95, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , із заявами про прийняття спадщини у вигляді частини будинку АДРЕСА_2 до П`ятої державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини звернулись дружина померлого - ОСОБА_4 , та син померлого - ОСОБА_4

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 1996 року, виданого нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори Орзіх В.М., зокрема, ОСОБА_4 успадкувала Ѕ частину, що складає 21/100 частину будинку АДРЕСА_1 після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 На іншу Ѕ частину майна відповідне свідоцтво не видавалось.

Відповідно до відомостей спадкової справи №111/2000, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини до П`ятої державної нотаріальної контори Одеської області звернулась ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у вигляді частини будинку АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_4 прийняв після смерті свого батька - ОСОБА_5 , але не оформив спадкових прав.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області 27 травня 2004 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного виконавчого комітету м. Одеси 17 січня 1991 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_8

На підстави вищевикладеного, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_4

Із матеріалів інвентаризаційної справи з архівних документів домоволодіння АДРЕСА_1 , надісланої до суду КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» за №3731-06/1347 від 02 травня 2018 року, вбачається, що згідно із висновком про розподіл домоволодіння АДРЕСА_2 , зокрема, ОСОБА_9 на праві власності належало 21/50 частини будинку під АДРЕСА_1 .

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У силу ст. 1258 ч. 1, 2 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Як закріплене в ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відтак, з`ясовані судом обставини свідчать, що, зокрема, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_4 за правом представлення в порядку ст. 1266 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до ст. 1268 ч. 1, 3, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із листом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Міністерства юстиції України №1548/02.10 від 05 липня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на майно у вигляді частки будинку АДРЕСА_1 .

Згідно із ст. 328 ч. 1, 2 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як регламентує стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з параграфами 47, 49, 55 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Україна-Тюмень проти України» («Ukraine-Tyumen v. Ukraine», заява №22603/02 (щодо суті), стаття 1 Першого протоколу містить три чітких норми: «перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та містить умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Ці норми не є окремими, а є пов`язаними між собою. Друга та третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, та, отже, їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі» (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» («Jahn and Others v. Germany», заяви №46720/99, 72203/01 та 72552/01, п. 78).

Суд нагадує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом всіх статей Конвенції (див. рішення у справах «Амюр проти Франції» («Amuur v. France», від 25 червня 1996 року, п. 50; «Колишній Король Греції та інші проти Греції» («Former King of Greece and Others v. Greece», заява №25701/94, п. 79) та «Малама проти Греції» («Malama v. Greece»), заява №43622/98, п. 43).

У параграфі 22 рішення у справі «Кечко проти України» («Kechko v. Ukraine», заява №63134/00), Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Першого Протоколу (див. рішення у справі «Броніовський проти Польщі» («Broniowski v. Poland», заява №31443/96, п. 98).

Увесь обсяг наведених обставин свідчить про часткову обґрунтованість відповідних вимог позивачів і зумовлює наявність підстав для визнання за позивачами права власності у рівних частках на 21/100 ідеальну частку будинку АДРЕСА_1 , що складає 21/200 ідеальну частку на кожного, - в порядку спадкування за законом за правом представлення.

Згідно із ст. 182 ч. 1, 2 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За викладених обставин, задовольняючи частково даний позов, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду в частині визнання права власності на нерухоме майно, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, підлягає обов`язковій державній реєстрації та є підставою для внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до ст. 141 ч. 1, 2 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивачів у рівних частках частину понесених судових витрат, а саме: частину суми оплаченого судового збору - у розмірі 4 160,00 гривень.

Керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи - ОСОБА_3 , Малиновська державна нотаріальна контора у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 21/200 ідеальну частку будинку АДРЕСА_1 , - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 за правом представлення.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 21/200 ідеальну частку будинку АДРЕСА_1 , - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 за правом представлення.

Рішення суду в частині визнання права власності підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий ренійським РВ УМВС України в Одеській області 22 серпня 2005 року.

Позивач: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Одеська міська рада - місцезнаходження: 65004, місто Одеса, пл. Думська, 1; ідентифікаційний код в .

Третя особа - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа - Малиновська державна нотаріальна контора у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області - місцезнаходження: 65072, м. Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1, ідентифікаційний код в .

Суддя: І.В. Плавич