1Справа № 335/3407/19 2/335/1528/2019

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Жечевої А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.02.2007 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 6000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач станом на 28.02.2019 року має заборгованість 19361,51 грн., яка складається з наступного: 4453,84 грн. - заборгованість за кредитом; 11407,98 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2101,52 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 898,17 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору в розмірі 19361,51 гривень та судові витрати.

Ухвалою судді від 08.04.2019 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити з викликом сторін.

Ухвалою суду від 24.04.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі та визнання явки представника позивача обов`язковою.

19.06.2019 року від представника відповідача надійшла заяви про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Надав суду для огляду витребувані докази, у тому числі оригінал заяви та інші матеріали кредитної справи. Також пояснив, що згідно до виписки останній платіж ОСОБА_3 за карткою здійснений 23.03.2012 року, строк дії картки 02/2013, нова картка не видавалася.

У судовому засідання представник відповідача адвокат Пузін Д.М. проти задоволення позову заперечує і просить у задоволенні позову відмовити у зв`язку із спливом строку позовної заяви, про що подав до суду заяву про застосування строків позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що № б/н від 12.02.2007 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 6000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Зазначений договір відповідає вимогам частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не мож е запропонувати свої умови договору.

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за вказаним договором, його заборгованість перед позивачем станом на 28.02.2019 року становить 19361,51 грн., яка складається з наступного: 4453,84 грн. - заборгованість за кредитом; 11407,98 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2101,52 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 898,17 грн. - штраф (процентна складова), що також підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором (арк. справи 5-11).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув, у зв`язку із чим в позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Згідно п.7 частини тринадцятої ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Відповідно до п.31 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Крім того, оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п.7 частини тринадцятої ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи), у тому числі й щодо стягнення пені.

З розрахунку заборгованості, який додано до позову та виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 за кредитним договором б/н від 12.02.2007 року, встановлено, що відповідачем було здійснено останній платіж за кредитним договором 23.03.2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з долученої довідки позивача строк дії картки № НОМЕР_1 до останнього дня 02.2013 року. Дані що строк дії картки продовжений відсутні, нова картка не видавалася.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що останній платіж відповідачем було здійснено у березні 2012 року (а.с. 8зв), строк дії картки закінчився у березні 2013 року, а з позовом до суду Банк звернувся лише 26.03.2019 року (а.с.1), тобто поза межами трирічного строку позовної давності визначеного вимогами ст. 257 ЦК України.

До правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Окрім того, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , скориставшись своїм правом передбаченим вимогами ст. 267 ЦК України подавдо суду заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Відповідно до п. 1 ст. 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; п. 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

Вказані обставини свідчать про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявлено стороною відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Застосовуючи строк позовної давності, суд також враховує, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду допустимих та достовірних доказів на підтвердження дотримання Банком трирічного строку звернення до суду з позовом.

З огляду на викладені обставини, в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити внаслідок пропуску Банком строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89,141,261,263-265,268,273 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 червня 2019 року.

Повне рішення складено 20 червня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова