Номер справи 623/1196/19
Номер провадження 2/623/430/2019
РІШЕННЯ

іменем України

13 червня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/1196/19 за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

25.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.06.2017 року з нього стягнуто заборгованість на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж за послуги теплопостачання в сумі 2244,50 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн, а всього 3844,50 грн. В міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження АСВП № 55933220. В лютому 2019 року позивачу стало відомо, що відповідач арештував банківський рахунок в зв`язку з зазначеним виконавчим провадженням, він не був повідомлений про арешт коштів, а дізнався лише коли не зміг зняти кошти з банківської картки. Кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10020/0487, є його єдиним доходом, ці кошти - це пенсія. Позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту з зазначеного банківського рахунку, однак йому відмовили в цьому. Так як пенсія є єдиним джерелом доходу на даний час виконавча служба позбавила коштів для існування.

В зв`язку з чим просить зняти арешт з його банківського рахунку: № НОМЕР_1 філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10020/0487, накладений міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюму Головного територіального управління юстиції в Харківській області згідно постанови від 14.02.2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі на підставі наданих ним письмових доказів.

Представник відповідача міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському та Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.06.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 2244,50 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн, а всього 3844,50 грн. (а.с.6,7).

В міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження АСВП № 55933220.

В лютому 2019 року позивачу стало відомо, що відповідач арештував банківський рахунок в зв`язку з зазначеним виконавчим провадженням, а дізнався лише коли не зміг зняти кошти з банківської картки. Кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10020/0487, ці кошти - це пенсія.

ОСОБА_1 звернувся до міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про зняття арешту з вищезазначеного банківського рахунку. З відповіді відділу ДВС від 12.03.2019 року № 7567 вбачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження АСВП № 55933220 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ізюмського КПТМ заборгованості в сумі 3844,50 грн. 14.02.2019 року державним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої за вих. № 4934 направлені до банківських установ та сторонам виконавчого провадження до виконання, та до відома. Підстави, передбачені чинним законодавством для задоволення заяви в частині зняття арешту з коштів відсутні. (а.с.5).

Як передбачено п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна.

Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Україною 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з вимогами ч. 4 п. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За таких обставин, суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в сумі 768,40 грн. стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 50, 59, 70 Закону України "Про виконавче провадження" суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з приналежного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження банківського рахунку: № 0200-4652 філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10020/0487, накладений міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюму Головного територіального управління юстиції в Харківській області згідно постанови від 14.02.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т. Д. Бєссонова