ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7908/19
провадження № 2/753/5532/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Трусова Т.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

16.04.2019 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання двох дітей - сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 .

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також якщо є таке, що набрало законної сили рішення суду чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 в частці від заробітку (доходу) вже бути предметом судового розгляду і по ним прийняте рішення суду від 17.08.2015, яке набрало законної сили.

За вказаним рішенням було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Київ.

20.02.2019 державний виконавець здійснив розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 02.01.2019, і саме ця сума заявлена до стягнення позивачем.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 18 Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Згідно ст. 71Закону № 1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У ст. 195 Сімейного кодексу України закріплено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими в частці від заробітку (доходу). Відповідно до вказаного порядку заборгованість за аліментами визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення...

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним видавцем, приватним видавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Окрім закону порядок та механізм визначення заборгованості за аліментами, присудженими в частці від заробітку (доходу), що стосується платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, чітко регламентований Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.

Як убачається з матеріалів справи та змісту позовних вимог, розмір заборгованості відповідача за аліментами позивачем не оспорюється, заборгованість за аліментами виникла у зв`язку з невиконанням існуючого рішення суду, а отже стягнення цієї заборгованості відноситься до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, і не потребує жодних додаткових судових рішень.

Отже зважаючи на те, що вимога про стягнення заборгованості за аліментами, яка виникла у зв`язку з невиконанням існуючого рішення суду, фактично тотожна вимозі про стягнення аліментів і є «вимогою байдужою для права», суд дійшов до переконання, що на ці правовідносини компетенція суду не поширюється, а відтак правові підстави для розгляду даного позову відсутні.

Керуючись пунктами 1, 2 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: