Номер провадження: 22-ц/813/3964/19
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2018 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до ОСОБА_3 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

встановив:

12 листопада 2018 року Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (далі - ЦОУПФУ в м. Одесі) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та просило суд стягнути з відповідача суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 13138 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2018 рокупозовну заяву ЦОУПФУ в м. Одесі до ОСОБА_3 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії повернуто позивачу через несплату судового збору за подання позову.

В апеляційній скарзі ЦОУПФУ в м. Одесі ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2018 року про повернення позовної заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Основним доводом апеляційної скарги є те, що ЦОУПФУ в м. Одесі не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

25 березня 2019 року від ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Однак колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки розгляд справи призначено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 25.03.2019 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У зв'язку цим, судове засідання не проводиться.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв'язку з цим, датою ухвалення цього рішення є 25.03.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви ЦОУПФУ в м. Одесі, районний суд виходив з того, що недоліки позовної заяви у встановлений судом строк позивач не усунув, а тому на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України вона має бути повернута позивачу.

Апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.11.2018 року ЦОУПФУ в м. Одесі звернулось до суду з позовом, одночасно просило звільнити від сплати судового збору.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року у задоволенні заяви ЦОУПФУ в м. Одесі про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву залишено без руху, оскільки заявником не сплачений судовий збір, наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

19.12.2018 року начальником ЦОУПФУ в м. Одесіподано до суду заяву, в якій він зазначив, що 11.12.2018 року вони отримали ухвалу суду від 19.11.2018 року про залишення позову без руху, а також зазначили, що усунути недоліки, вказані в ухвалі суду, управління не має можливості, оскільки підстави щодо неможливості сплати судового збору вказані в позовній заяві існують до теперішнього часу.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст.136 ЦПК України, з підстав зазначених у частині цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 вказаної норми права суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

При зверненні до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Проте, звертаючись до суду з заявою, заявник зазначив, що він не може надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у зв'язку з тим, що бюджет Пенсійного фонду України на 2018 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 року №8 та у зв'язку з відсутністю коштів, призначених за подання зазначеної заяви, Управління Фонду не має можливості сплатити судовий збір.

Тобто, заявник не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими передбачено звільнення сторони від сплати судового збору.

Підстави, які б передбачали звільнення від сплати судового збору через неплатоспромож-ність позивача, суду не було надано.

Отже, суд обгрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Таким чином, через не усунення недоліків позовної заяви, не виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надані.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання цього судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра