Справа №167/781/19
Провадження №2/167/230/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 року. Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 липня 1994 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого між ними виникають непорозуміння та сварки, свідками яких стають їх діти. На даний час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, а тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання залишити їй прізвище « ОСОБА_5 », судові витрати стягнути з відповідача в її користь.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, суду надана письмова заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 липня 1994 року Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис №6. Після одруження позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народилася діти: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7, 8).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально.

За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Згідно вимог ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 384,20 грн., а ще 384,20 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі ст.ст.24, 55, 56, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 81, 141, 142, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 липня 1994 року Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис №6 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с.Навіз Рожищенського району Волинської області, жителем с АДРЕСА_1 Рожищенського АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с.Боровичі Маневицького району Волинської області, жителькою с АДРЕСА_2 області - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці с.Навіз Рожищенського району Волинської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно квитанції №13 від 16 травня 2019 року, що становить 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривня двадцять копійок). Оригінал вказаної квитанції залишити в матеріалах цивільної справи Рожищенського районного суду Волинської області №167/781/19.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.І.Сіліч