Справа №705/94/19
2/705/1083/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Годік Л.С.

при секретарі Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок заливу квартири,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок заливу квартири та просить суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 3888 грн. та судові витрати в сумі 2768 грн. 40 коп.. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 08 квітня 1999 року № НОМЕР_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 .

13 вересня 2018 року комісією КП «Уманське РЕУ № 3», за його заявою було обстежено житлову кімнату його квартири АДРЕСА_2 та ванну кімнату квартири № АДРЕСА_3 , які мають суміжну стіну на предмет помокріння стіни в його житловій кімнаті. При обстеженні житлової кімнати в його квартирі № 1 на суміжній стіні з ванною кімнатою квартири № 2 було виявлено помокріння стіни, покриття її пліснявою, відставання шпалер на висоту до 1,8 м. від рівня підлоги, загальною площею приблизно 10 кв.м. Комісією встановлено, що причиною помокріння вищевказаної стіни є нещільне примикання ванни до стіни у ванній кімнаті квартири відповідача, що призводить до проникнення води за ванну при користуванні, що відбувається на протязі тривалого часу. Комісія вказала, що ремонт кімнати в квартирі АДРЕСА_1 власник ОСОБА_1 , повинен бути виконаний за рахунок власника квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ОСОБА_3 .. Факт заподіяння йому збитків відповідачкою ОСОБА_2 внаслідок її недбалого ставлення до догляду за сантехнічним обладнанням, неправильної установки ванни, тощо, підтверджується актом від 13 вересня 2018 року, складеним комісією КП «Уманське РЕУ № 3» та затвердженим директором КП «Уманське РЕУ № 3». Внаслідок замокання стіни його квартири зазнало пошкодження опорядження, яке має втрату кольору та відставання від стіни шпалер, покриття пліснявою та «грибком» суміжної стіни.

Він за власні кошти звертався до експертної організації ПП «ТехБудЕксперт» для проведення оцінки завданої йому шкоди, яка становить 3888 грн.

У відповідь на його прохання зробити ремонт в його квартирі чи відшкодувати збитки відповідач не реагує, шкоду відшкодувати в добровільному порядку не бажає, тому він вимушений звертатися до суду з позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові та вказав, що відповідач неодноразово заливала його квартиру, однак він раніше не звертався з приводу відшкодування нею шкоди. При складанні акту він до відповідача в квартиру не ходив, тому не бачив, що перевіряли майстри у ванній кімнаті відповідача. Йому достеменно не відомо чи у відповідача у ванній протікає труба, чи можливо помокріння стіни відбувається через нещільне примикання ванни до стіни. Майстри ходили обстежували квартиру, яка розташована над ним та підвал, що знаходиться під його квартирою, однак нічого не виявили. На даний час суміжна стіна з квартирою відповідача суха.

Відповідач та її представник адвокат Єременко І.В. заперечували проти задоволення позову та дали пояснення аналогічні наданому суду відзиву на позовну заяву. При цьому зазначили, що 12 вересня 2018 року коли позивач звернувся з твердженням, що з вини ОСОБА_2 була затоплена його квартира, ОСОБА_2 запросила його до ванної кімнати своєї квартири та він особисто пересвідчився, що у ванній було сухо та на наступний день при огляді майстрами КП «РЕУ 3» її ванної кімнати, останніми також жодної краплі води у ванній не було виявлено.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1999р., ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_6 , є власниками квартири АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2011 року відповідач ОСОБА_2 , є власником квартири

АДРЕСА_5 обслуговується комунальним підприємством «РЕУ-3».

Згідно зі ст. 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006р. №45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Положеннями ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду у зв`язку з помокрінням стіни у житловій кімнаті його квартири, яка є суміжною з ванною кімнатою квартири відповідача, при цьому коли дане помокріння сталося позивач у позові не вказав, при цьому у судовому засіданні позивач зазначив, що на протязі тривалого часу відбувається помокріння стіни у його кімнаті з вини відповідача.

Відповідно до акту від 13 вересня 2018 року складеного майстрами та слюсарем КП «РЕУ-3», при обстеженні кімнати в квартирі АДРЕСА_2 по АДРЕСА_6 та ванної кімнати кв АДРЕСА_7 , які мають суміжну стіну на предмет помокріння стіни в житловій кімнаті кв. 1, було виявлено помокріння стіни, покриття пліснявою, відставання шпалер на висоту приблизно 1,8 м. від рівня підлоги, загальною площею приблизно 10 кв.м. Комісією встановлено, що причиною помокріння вищезгаданої стіни є нещільне примикання ванни до стіни в квартирі 2,що призводить до проникнення води за ванну при користуванні, що відбувається на протязі тривалого часу.

Згідно висновку ПП «ТехБудЕксперт» № 10/12-18/БУД від 11.12.2018 року вартість відновлювальних робіт заподіяних залиттям квартири АДРЕСА_1 склала 3888 грн.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76, передбачено форму та зміст акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду.

При цьому з актом ознайомлюються мешканці залитої квартири та квартири, з якої відбулося залиття.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи та представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету.

З наведеного вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири, зокрема комісійний акт, який складено із додержанням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, яким би було зафіксовано, зокрема, сам факт залиття, а також причини залиття та завдані пошкодження, висновок відповідної експертизи щодо встановлення причин залиття.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2ст. 75 ЦПК України).

Частиною 2статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. І саме абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, визначає таким доказом у разі залиття, аварії квартир саме акт, форма якого визначена в Додатку 4 до відповідних Правил.

Тобто, факт залиття квартири, характер та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі потерпілої та винної особи, а також представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету.

Дослідивши вищезазначений вище акт про залиття, суд вважає, що Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 та до додатку до пункту 2.3.6 Правил № 4, він не відповідає. Даний акт не є належним та допустимим доказом, оскільки на час складання акту для підтвердження зазначеного був запрошений мешканець будинку, сусід позивача, який квартиру відповідача, як і позивач, не відвідували, що встановлено з пояснень позивача в судовому засіданні, крім того відсутній підпис вказаної особи у акті, що ставить під сумнів взагалі його присутність при складанні акту 13.09.2018 року. Складений акт не містить відомостей щодо самого затоплення, зокрема дати, причин, наслідків затоплення. Проведеним експертним дослідженням не встановлено причину залиття, не вказано ким обстежено чи встановлено причину залиття. Крім того, суд звертає увагу на те, що при складанні акту належним чином не зафіксована відмова власника квартири, з якої згідно акту, відбувалось залиття, від складання вказаного акту чи його підпису.

Таким чином, позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів причин залиття квартири та винності відповідача у цьому. Крім того, позивач стверджує, що залиття квартири відбувалось неодноразово протягом тривалого проміжку часу, але раніше він до відповідача з цього приводу не звертався та акт про залиття раніше не складався, що в свою чергу ставить під сумнів час та давність утворення пошкоджень, зазначених в акті.

На підставі викладеного судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 23, 386, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок заливу квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леся Сергіївна Годік