У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Лісняк К.В.,

за участю:

заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересовані особи: Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ПАТ «Родовід Банк» на дії заступника начальника Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, яка обґрунтована тим, що 18.03.2015 року Словянським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення та виданий виконавчий лист у цивільній справі за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Даний виконавчий лист перебував на виконанні в Дружківському міському відділі виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області та 26.12.2018 року АТ «Родовід Банк» отримав з Дружківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 23.10.2018 року по виконавчому провадженню та оригінал виконавчого листа. Підставою для повернення виконавчого листа стягувачу слугували ті обставини, що боржник не працює, пенсії не отримує, відкритих рахунків в банківських установах не має, транспортних засобів не має. Згідно з виконавчим документом боржник зареєстрований на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у звязку з чим встановити місце знаходження боржника та перевірити його майновий стан не уявляється можливим.

Дану постанову вважають безпідставною, оскільки борг ОСОБА_2 не погашено, державним виконавцем Дружківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області не здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, а також не було вчинено інших дій, передбачених законом. Дій, які б сприяли ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішення в повному обсязі державним виконавцем не здійснено, у звязку з чим вважають, що виконавче провадження підлягає відновленню, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу скасуванню.

Просять суд визнати незаконними дії державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати постанову державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 51458717.

Дружківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області суду надано письмове заперечення на скаргу, яке обґрунтовано наступним.

На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 51458717, відкрите 21.06.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/2667/2014 від 18.03.2015 року Словянського мськрайонного суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості в розмірі 199730,60 грн. та 21713,96 доларів США. З метою виявлення джерел отримання доходів боржником державним виконавцем спрямовувались запити до рєстраційно облікових установ та згідно з відповідями встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, відкритих банківських рахунків не має. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстрована квартира за адресою: м. Горлівка, вул. Мінська, буд. № 51а. Постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника. За інформацією Територіального сервісного центру 1443 за боржником автомототранспорт не зареєстрований, про що складено відповідний акт від 22.10.2018 року. Згідно з виконавчим документом боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 а у м. Горлівка Донецької області, тобто знаходиться на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, тому перевірити майновий стан боржника, здійснити примусове входження до житла, здійснити опис його майна неможливо.

23.10.2018 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа. Оскільки боржник мешкає на непідконтрольній території, державний виконавець обмежений у своїх діях, а звернення до суду, який видав виконавчий лист, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України та оголошення його у розшук можливо лише за доведеності факту свідомого ухилення боржника від виконання рішення.

В задоволенні скарги просять відмовити.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності № 21 від 02.01.2019 року, не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, до суду не зявився, причини своєї неявки не повідомив.

Суд, вважає за можливе розглянути скаргу без з участі не зявившихся осіб, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Представник Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню письмового заперечення на скаргу.

При вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця суд виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначає, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

21.06.2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/243/2667/2014, виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 196076,60 грн., 21713,96 доларів США та судового збору в розмірі 3654,00 грн. на користь ПАТ «Родовід Банк».

Як видно з матеріалів виконавчого провадження, під час проведення виконавчих дій державним виконавцем зясовувався майновий стан боржника та можливі джерела отримання доходів.

Так, згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України інформація стосовно боржника ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з низ податку в ДРФО відсутня.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України інформація стосовно боржника ОСОБА_2 про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України від відповідних фінансових установ не надходила.

Відповідно до відповіді Пенсійного Фонду України інформація щодо боржника ОСОБА_2 щодо отримання пенсії відсутня.

Відповідно до відповіді Пенсійного Фонду України інформація щодо боржника ОСОБА_2 щодо працевлаштування за трудовим та цивільно правовим договором, про останнє місце роботи відсутня.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 зареєстрована квартира, розташована за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Мінська, будинок № 51а.

Постановою державного виконавця від 19.10.2017 року накладено арешт на все майно боржника.

Актом державного виконавця від 22.10.2018 року встановлено, що за інформацією ТСУ 1443 автомототранспорт за боржником ОСОБА_2 не зареєстрований.

23.10.2018 року Постановою державного виконавця даний виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ «Родовід Банк» на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Повернення виконавчого документа мотивовано тим, що боржник не працює, пенсії не отримує, відкритих рахунків в банківських установах не має, транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно з виконавчим документом боржник зареєстрований на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, тому встановити фактичне місцезнаходження боржника та перевірити його майновий стан неможливо.

Пунктом 5 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість повернення виконавчого документа, якщо в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Проте досліджені в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо встановлення відсутності боржника за місцем фактичного проживання, у звязку з чим суд вважає висновок державного виконавця про необхідність повернення виконавчого документа на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передчасним, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2018 року такою, що підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку про задоволення скарги в частині скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2018 року.

Вирішуючи питання про задоволення скарги в частині визнання незаконними дій державного виконавця, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі приписи та дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд доходить до висновку, що державним виконавцем не були використані в повній мірі права, надані Законом України «Про виконавче провадження». Однак, оскільки державним виконавцем були вчинені заходи, спрямовані на встановлення джерел отримання доходів боржника, зясування його майнового стану, з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_2 зареєстрований на території, що тимчасово непідконтрольна державній владі України, суд доходить до висновку, що підстав для визнання незаконними дій державного виконавця немає.

Отже в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд доходить до висновку, що вимоги ПАТ «Родовід Банк» підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 13, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 383 ЦПК України, ст.ст. 1, 5, 10, 18, 37, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд,

У Х В А Л И В:

Поновити Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк» строк для подачі скарги.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересовані особи: Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 на дії державного виконавця задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Дружківського міського відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 51458717 про повернення виконавчого документу стягувачу від 23.10.2018 року.

У задоволенні іншої частини вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 22 березня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4