Справа № 125/324/19
Провадження № 22-ц/801/1209/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 рокуСправа № 125/324/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Панасюка О. С., Якименко М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач(особа яка подала апеляційну скаргу) - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 26 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Хитрука В. М. у м. Бар, дата складення повного тексту судового рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в:

05 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про стягнення зменшення розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Барського районного суду Вінницької області від 11.01.2019 року з позивача на користь відповідача на утримання дитини стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.12.2018 року i до її повноліття. Однак він має на утриманні ще одну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку він на підставі рішення Барського районного суду Вінницької області від 15.03.2013 року сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Тому, позивач просив зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 26 березня 2019 року позов задоволено: зменшено розмір аліментів, які згідно Судового наказу Барського районного суду Вінницької області № 125/2588/18 від 11.01.2019 року, присуджені до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_3 , з 1/4 частин заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішення мотивовано тим, що при винесенні судового наказу не було враховано наявність у ОСОБА_1 інших утриманців, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому позивач ОСОБА_1 сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, але не є підстави для зменшення визначеного розміру аліментів.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2 та 25 квітня 2019 року подала апеляційну скаргу, у якій у якій просить скасувати рішення Барського районного суду Вінницької області від 26 березня 2019 року і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постановляючи рішення суд першої інстанції не взяв до уваги те, що її сім`я є малозабезпеченою (довідка про отримання допомоги від 20 березня 2019 року № 469), на її утриманні перебуває ще одна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач з дня винесення судового наказу аліментів досі не сплачує, зазначає, що суд не взяв до уваги висновок Лікарської-консультативної комісії від 01 жовтня 2018 року про те що ОСОБА_3 потребує догляду матері, виписку з медичної картки від 08 листопада 2018 року, в якій вказано діагноз - бронхіальна астма. Звертає увагу, що суд першої інстанції вказує на розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що не відповідає обставинам справи, оскільки вони ніколи в шлюбі не перебували.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини:

- ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження( а. с. 12);

- ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження ( а. с. 35);

- Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2013 року у справі № 125/1843/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі ј частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9 - 11);

- Судовим наказом від 11 січня 2019 року у справі № 125/2588/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Між сторонами виник спір з приводу зміни розміру аліментів, що стягуються за судовим рішенням.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано за вимогою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті. . Судовий наказ є особливою формою судового рішення (стаття 160 ЦПК України) та в ході наказного провадження не відбувається. Особливістю розгляду справ наказного провадження є те, що розгляд такої справи відбувається без виклику сторін, на основі поданої письмової заяви та доданих до неї доказів, для підтвердження цих вимог.

Відповідно до положень частини сьомої статті 170 ЦПК України, судовий наказ, виданий відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, не може бути скасований за заявою боржника, в такому разі він вправі подати до суду позов про зменшення розміру аліментів. Саме цим правом скористався ОСОБА_1 , подавши позов до ОСОБА_2 .

При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст.ст. 182, 184 СК України, має враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення

Встановивши, що у позивача по справі ОСОБА_1 на утриманні, крім сина ОСОБА_3 , є ще донька ОСОБА_4 , на утримання якої позивач також сплачує аліменти у розмірі розмірі ј частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. а також той факт, що ОСОБА_1 повинен сплачувати на утримання обох дітей аліменти у загальному розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку доходів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти, спростовуються Звітами про здійснення відрахування та виплати, виданими за місцем роботи ОСОБА_1 (а.с.15-21)з яких вбачається, що в нього із заробітної плати відраховуються аліменти щомісяця, а наявність заборгованості по сплаті аліментів перед ОСОБА_2 після видачі судового наказу (інформація про виконавче провадження на а.с 36-37), не є підставою для відмови у зменшенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав оцінки тій обставині, що сім`я ОСОБА_2 є малозабезпеченою та на утриманні відповідачки перебуває ще одна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , теж не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення, так як наявність ще одної дитини, батьком якої не є позивач ОСОБА_1 , не може бути враховано при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стосовно доводів апеляційної скарги стосовно того, що суд не врахував наявність у дитини захворювання бронхіальної астми, суд вважає за необхідне зазначити наступне: у відповідності до частини першої статті 185 Сімейного Кодексу України відповідач не позбавлена права звернутись з окремим позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат, що викликані особливими обставинами: розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

Доводи апеляційної скарги про помилкове зазначення судом першої інстанції факту розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 дійсно має місце, оскільки матеріали справи не містять інформації про перебування сторін у шлюбі чи його розірвання, однак це не є суттєвою обставиною, яка б могла вплинути на вирішення питання зменшення розміру аліментів.

Відтак доводи апеляційної скарги не свідчать про незаконність чи неправильність оскаржуваного судового рішення, тому апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду без змін (ст. 374 ЦПК України) як такого що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року встановлений у розмірі 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис М. М. Якименко

Згідно з оригіналом

головуюча суддя Т. М. Шемета