Справа № 459/875/19
Провадження № 4-с/459/7/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.,

при секретарі Сиванич У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року заявник звернувся до суду зі скаргою, у якій просив: визнати рішення про відмову в добровільному порядку здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем Костючик О.В. Сокальського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області, в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 49220485 неправомірним; зобов`язати державного виконавця Костючик О.В. здійснити перерахунок у виконавчому провадженні № 49220485 заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по виконавчому листу Сокальського районного суду Львівської області № 454/3270/14-ц на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, з 08.07.2017 року в мінімальному розмірі, визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017 року), тобто не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, чим усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На обґрунтування скарги послалася на те, що у Сокальському районному відділі ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває вказане вище виконавче провадження. 07.03.2019 року звернулась у відділ зі скаргою, в якій просила зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок у виконавчому провадженні № 49220485 заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по виконавчому листу Сокальського районного суду Львівської області № 454/3270/14-ц на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, з 08.07.2017 року в мінімальному розмірі, визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017 року), тобто не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15.03.2019 року отримала відмову державного виконавця Костючик О.В. здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів. Вважає дану відмову неправомірною.

ОСОБА_2 подав до суду заяву про заперечення скарги ОСОБА_5 , в якій просив відмовити останній у задоволенні скарги.

Заявник у судове засідання не з`явився, подала клопотання про розгляд скарги у її відсутності, вимоги скарги підтримує, просить таку задовольнити.

Боржник у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд скарги у їх відсутності, просять відмовити ОСОБА_5 у задоволенні її скарги. Наведене у відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розгляд справи призначався на 18.06.2019 року, повне судове рішення (ухвалу) в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 21.06.2019 року.

Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на таке.

Судом установлено, що у Сокальському районному відділі ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 49220485 з виконання виконавчого листа № 454/3270/14-ц, виданого 28.09.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

ОСОБА_5 зверталася до Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області із заявою про проведення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по виконавчому листу № 454/3270/14-ц на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, з 08.07.2017 року в мінімальному розмірі, визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017 року), тобто не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як видно з повідомлення Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області від 14.03.2019 року № 4269 на момент винесення Червоноградським міським судом Львівської області рішення законодавством не було передбачено обов`язкового мінімуму розміру аліментів у 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Державний виконавець Костючик ОСОБА_6 не наділений правом самостійно змінювати рішення суду.

В силу ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюється іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Вказана норма кореспондується з ч.1 ст.11 цього Закону згідно якої державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року частину 2 статті 182 СК України викладено у новій редакції, згідно якої «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року.

Вказана редакція статті містить імперативну вказівку, яка передбачає, що аліменти на одну дитину з моменту вступу в дію даної норми права, не можуть бути меншими ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від розміру аліментів призначених за рішенням суду, чи у частині від доходу чи у виді твердої грошової суму.

Редакція статті 182 СК України до 17.05.2017 року передбачала виняток за якого мінімальний розмір аліментів міг бути меншим, ніж визначений у даній статті.

Так, у разі призначення аліментів у твердій грошовій сумі, на підставі ст. 184 СК України, розмір аліментів міг бути меншим мінімального розміру встановленого ст. 182 СК України.

Тому, незважаючи в якому розмірі були призначені аліменти на користь ОСОБА_5 за рішенням суду, їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги, а тому рішення головного державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Костючик О.В. про відмову в проведенні перерахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по виконавчому листу № 454/3270/14-ц слід визнати неправомірним, зобов`язавши цього ж державного виконавця, на виконанні якого перебуває вказане вище виконавче провадження, здійснити такий перерахунок в мінімальному розмірі визначеному, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017 року).

Проведення перерахунку державним виконавцем з часу набрання рішенням законної сили по виконавчому листу № 454/3270/14-ц з урахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, надасть можливість ОСОБА_5 отримати новий розрахунок заборгованості.

Керуючись ст. 451 ЦПК України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірним рішення державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Костючик О.В. про відмову здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по виконавчому листу № 454/3270/14-ц у виконавчому провадженні № 49220485.

Зобов`язати державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Костючик О.В. здійснити перерахунок у виконавчому провадженні № 49220485 заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по виконавчому листу Сокальського районного суду Львівської області № 454/3270/14-ц на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, з 08.07.2017 року в мінімальному розмірі, визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017 року), тобто не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 21.06.2019 року.

Суддя: М. Д. Новосад