07.06.2019 227/201/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.,

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (ЄУНСС 227/201/19),

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов ОСОБА_1 аргументувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . Вона змінила своє дівоче прізвище після одруження з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». З батьком останні роки спілкувались по телефону, він зловживав спиртними напоями, часто втрачав телефон. Тому іноді з ним зв`язок пропадав на кілька місяців. Коли батько виходив із запою або купував інший телефон, зв`язок знову поновлювався. Тому вона не турбувалася, коли в літку 2018 року між ним знову пропав зв`язок. До того ж вона знала, що в .Добропіллі живуть дві сестри батька - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 і у них є її номер телефону, для зв`язку з нею. Про смерть батька вона дізналась від ОСОБА_3 по телефону приблизно 22-23 грудня 2018 року. Таким чином відповідач повідомила про смерть ОСОБА_4 після закінчення шести місяців, тобто після терміну, коли можна було звернутися до нотаріуса за отриманням спадщини. Причини такого пізнього повідомлення про смерть батька, ОСОБА_3 не змогла їй пояснити. Крім того, вже після смерті батька позивач дізналася, що власником іншої половини спадкового будинку є відповідач. Це дає позивачу підстави припускати, що відповідач умисно приховала від неї факт смерті батька, щоб після закінчення строку для подання заяви на прийняття спадщини, стати єдиним власником всього будинку. ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 30.11.2018 року, тобто ще до того, як повідомила позивача про смерть батька. В січні 2019 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням нею 6 місячного строку, передбаченого ст.1270 ЦК України. Також у постанові вказано, що спадщину вже прийняла сестра померлого ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що вказаний строк вона пропустила з об`єктивних причин, про що свідчать викладені нею факти. Просила визначити їй додатковий строк 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

З відзиву відповідача вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з такого. ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_8 не спілкувались та не підтримували жодних стосунків з донькою свого брата ОСОБА_4 - ОСОБА_9 Донька ОСОБА_4 та його колишня дружина відмовились від спілкування з її братом, родинних стосунків не підтрумували, жодної допомоги на лікування та життя не надавали. Відповідача зазначає, що останній раз бачила позивача, ще маленькою дитиною приблизно 25 років тому. І тому вважає, що твердження позивача про наявність у відповідача всіх її контактних даних та обізнаність про місце постійного проживання нікчемними, оскільки у відповідача не було ні жодної потреби володіти даною інформацією ні жодної реальної можливості отримати таку інформацію. Відповідач вказує, що після смерті її брата, орієнтовно через 40 днів вона чи її сестра ОСОБА_8 , передивлялись записну книжку телефонних номерів в телефоні її померлого брата випадково натрапили на номер його доньки, ОСОБА_10 , і одразу зателефонувала позивачу та повідомила про факт смерті її батька, але позивачку вказаний факт не здивував і не засмутив. Відповідач вказує, що обізнаність позивача про факт смерті батька давала можливість останньому, у встановлені законом строки, подати відповідну заяву про прийняття спадщини, але вона цього не зробила, а отже і не прийняла спадщину і поважних причин цього у останньої не було.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що про смерть батька їй повідомила за телефоном ОСОБА_3 . 22-28 грудня 2018 року та повідомила, що батько помер влітку 2018 року, також вона дізналась від ОСОБА_3 про наявність спадщини у вигляді частини дома після смерті батька. Також заперечувала факт телефонної розмови з відповідачкою в серпні 2018 року. Вказувала на те, що відповідачка також їй дзвонила в листопаді 2018 року і питалася де вона та як, тобто вони спілкувались на побутові, сімейні теми, з приводу смерті батька ОСОБА_3 їй нічого не казала. На питання щодо батька, тітка, в листопаді 2018 року сказала їй, що вона не знає, бо вона не має можливості їздити до нього. В цій телефонній розмові, вона повідомляла тітці про те, що вона мешкає в Полтавській області . Після цієї розмови тітка подзвонила їй вже в грудні 2018 і лише тоді повідомили про смерть батька. Також вказувала, що після того, як вона звернулась в січні 2019 року до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, останній їй повідомив про те, що спадщину після смерті батька вже прийняли і вона повинна буде повідомити спадкоємців, які прийняли спадщину про надходження її заяви. Одразу ж, після того як вона вийшла від нотаріуса, в цей же день їй зателефонувала тітка - ОСОБА_11 і стала дорікати їй з приводу того навіщо вона це робить, а саме звертається до нотаріуса за прийняттям спадщини після смерті батька. Також зазначала, що ніякого повідомлення в соцмережі «Вконтакті» від свого брата, про смерть свого батька, до січня 2019 року вона не отримувала. Вона лише отримувала від брата повідомлення в цій соціальній мережі вже в січні 2019 року, після її звернення до нотаріуса. В цьому повідомленні брат їй погрожував і застосовував нецензурну лексику і зазначав, що вона не має ніякого права на спадщину, оскільки батька не утримувала, не лікувала, а все це робила його мати - ОСОБА_3 .. Також з пояснень позивачки встановлено, що протягом останніх років вона використовує телефон з номером НОМЕР_1 .

Представник позивача, адвокат Карамян Е.Ф., діючий на підставі договору про надання правової допомоги, підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснила, що повідомила позивачці про смерть ОСОБА_4 в серпні 2018 року після 40 днів після його смерті. ЇЇ син знайшов позивачку в соціальний мережі в Інтернеті, оскільки номеру телефону позивачки вони не знали. За життя брат їй казав, що донька йому не дзвонила вже три роки поспіль, останні пів року його життя він про доньку не згадував, він був ображений на доньку. З пояснень відповідача судом також було встановлено, що останній дзвонив позивачу один раз ще в жовні або в листопаді 2018 року і вони разом спілкувались про родину, дітей, але з приводу смерті ОСОБА_4 вона позивачці в цей раз нічого не казала. Відповідачка також не заперечувала, що вона знала про те, що ОСОБА_1 живе в Полтавській області. На питання суду про те, чому вона не повідомила нотаріуса про номер мобільного телефону ОСОБА_1 , яка є рідною донькою померлого і є спадкоємцем першої черги, який їй достовірно був відомий і чому нотаріусу (під час подачі заяви про прийняття спадщини 30.11.2018 року ) повідомила недостовірні дані про місце перебування доньки померлого (а саме в Російській Федерації), в той час, як їй достовірно було відомо про проживання останньої в Полтавській області, відповідачка суду пояснити не змогла. Також пояснила, що вона телефонувала позивачці зі свого номеру телефону, а саме НОМЕР_2 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона знала ОСОБА_4 як сусіда, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , близько з ним не спілкувалась, він мешкав один, часто хворів, зловживав алкоголем. Позивачку в домі у ОСОБА_4 ніколи не бачила. Мав телефон, але він їй ніколи не казав, що спілкувався зі своєю донькою.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою відповідачки, а померлий ОСОБА_4 є її братом. Коли брат розлучився, колишня дружина та позивачка взагалі не цікавились життям ОСОБА_4 , він жив сам зі своїми батьками. Позивачку не бачила вже близько 25 років, контактів з нею взагалі не мала, ні телефону ні адресу не знала, ніколи раніше не спілкувались. Вона, як сестра відповідачки відмовилась від своєї частини спадщини на її користь. Під час звернення сестри із заявою до нотаріуса, вони повідомляли нотаріуса про існування у померлого доньки, яка можливо проживає в Росії, але номер її телефону нотаріусу не надавали, оскільки про це їх ніхто не питав. Вказувала, що вона була присутня при телефонній розмові своєї сестри ОСОБА_3 з позивачкою, коли останній, в серпні 2018 року, повідомлялось про смерть її батька. Зазначала, що в жовтні 2018 року ОСОБА_3 знов дзвонила ОСОБА_1 і знов повідомляла про смерть батька, але реакції ніякої не було, про це їй відомо зі слів ОСОБА_3 .. Після цього вона разом з сестрою ОСОБА_3 ходили до нотаріуса, де остання подала заяву на прийняття спадщини після смерті свого брата. Зазначила, що нотаріусу вони сказали про існування спадкоємця першої черги - доньки померлого, але де остання мешкає їм було не відомо. На питання представника позивача пояснила, що ні їй, ані відповідачці не було відомо, на час звернення до нотаріуса, про те, що ОСОБА_1 мешкає в Полтавській області.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він є рідним сином відповідача. Після смерті дядька ОСОБА_4 на наступний або через день знайшов в соціальний мережі «Вконтакті» в Інтернеті позивачку під прізвищем « ОСОБА_14 », в та написав їй про смерть її батька, але вона нічого не відповідала. Пізніше він видалив сторінку, з якої писав повідомлення. Зазначав, що йому не відомо звідки у його матері - відповідача у справі, був телефон позивачки. Заперечував пояснення ОСОБА_3 щодо того, що саме він знайшов номер телефона ОСОБА_1 і надав його матері. Вказував на те, що номер телефону ОСОБА_1 мати та його тітка знайшли у телефоні дядька ОСОБА_4 , який виявили після смерті останнього. Також поясняв, що після того, як він дізнався про те, що ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті свого батька, він дійсно писав їй електронного листа в мережі інтернет, але не погрожував. На питання суду пояснив, що у вищевказаному листі він лише писав про те, що ОСОБА_1 не має ні якого права, а саме морального права, на спадщину після смерті свого батька, оскільки не піклувалася про нього та не спілкувалася з ним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи та свідків, судом встановлено таке.

Позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є уродженкою м.Макіївки Донецької області. Наведене підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_3 , виданого 07.10.2015 року Павлоградським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10) та копією свідоцтва про шлюб, згідно якого ОСОБА_15 після реєстрації шлюбу 12.09.2015 року змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.11).

Відповідач - ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_4 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.47) копією свідоцтва про народження ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.46) та копією свідоцтва про шлюб, згідно якого ОСОБА_16 після реєстрації шлюбу 15.08.1987 року змінила своє прізвище на « ОСОБА_17 » (а.с.47).

Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином, в судовому засідання встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

Місцем відкриття спадщини, відповідно до ст..1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживав сам, що підтверджується копією домової книги (а.с.44) та копією довідки віділлу реєстрації Добропільської міської ради (а.с.43).

Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

Відповідно до ст..1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Перевіряючи факт існування спадкоємців, які після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, судом встановлено, що спадкоємців, які є такими, що фактично прийняли спадщину не існує.

Крім того, в судовому засіданні достовірно було встановлено, що за життя спадкодавець - ОСОБА_4 заповіт не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54304903 від 30.11.2018 року (а.с.45)

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 є його донька - позивач по справі ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.40).

Інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 не має.

Відповідач - ОСОБА_3 , відповідно до ст..1262 ЦК України, є спадкоємцем другої черги, як рідна сестра ОСОБА_4 .

З витягу зі Спадкового реєстру №54304992 від 30.11.2018 року (а.с.46) та повідомлення приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. від 01.03.2019 року №212/02-14 (а.с.40) вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита спадкова справа за заявою ОСОБА_3 .

Із копії заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини від 30.11.2018 року (а.с.41), із копії заяви ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину від 27.12.2018 року та згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 прийняла спадщину у вигляді 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.58).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , як спадкоємець, яка прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса є єдиним належним відповідачем.

Із заяви ОСОБА_1 від 14.01.2019 року, яка подана до Державного нотаріуса Новосанжарської Державної нотаріальної контори (а.с.60) та із заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 14.01.2019 року приватному нотаріусу по Добропільському міському нотаріальному округу (а.с.61) вбачається, що ОСОБА_1 виявила бажання прийняти та оформити спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_4 , нотаріусом їй було роз`яснено, що вона пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно постанови № 25/02-31 від 14.01.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини з порушенням шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України, рекомендовано звернутись до суду з позовом до ОСОБА_3 , яка вчасно прийняла спадщину і на її ім`я вже видана спадщина, як спадкоємцю другої черги (а.с.65).

За правилами ч. ч. 1, 3 ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

ці обставини визнані судом поважними.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, але у встановлений законом час із заявою про прийняття спадщини не звернулась.

Вирішуючи питання чи пропущений позивачкою строк з поважних причин суд виходить з такого.

З пояснень позивача встановлено, що у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька позивачка не подала, оскільки дізналася про смерть батька лише в 22-23 грудня 2018 року він своєї тітки ОСОБА_3 , яка і прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який є її рідним братом.

Тобто, позивачка фактично говорить про те, що відповідач умисно не повідомив її своєчасно про смерть її батька.

Вказані доводи позивача суд приймає і вважає їх правдивими, що були підтверджені в судовому засіданні виходячи з такого.

Сторони в судовому засіданні не оспорювали того, що померлий ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, користувався мобільними телефонами, які часто губив, у зв`язку з чим міняв номера телефонів.

В судовому засіданні відповідачка наполягала на тому, що в серпні місяці 2018 року в телефонному режимі повідомляла позивачку про смерть її батька, але позивачка категорично заперечувала вказаний факт і наполягала на тому, що про смерть батька ОСОБА_3 повідомила її вже після спливу 6 місячного строку, передбаченого ст..1270 ЦК України.

На підтвердження своїх доводів відповідачка надала суду роздруківку вхідних, вихідних дзвінків абонента мобільного телефонного номера НОМЕР_1 , яким користувалась позивачка з абонентським номером НОМЕР_2 , яким користувалася вона.

З вказаної інформації вбачається, що за період з 18.06.2018 року (тобто з моменту смерті ОСОБА_4 ) до 31.12.2018 року з`єднання вказаних абонентів відбувалося лише 29.10.2018 року.

Даних, які б свідчили про з`єднання вказаних абонентів в серпні 2018 року дана інформація не містить.

При цьому в судовому засіданні достовірно, з пояснень сторін, встановлено, що вказані номери телефонів вони використовують на протязі декількох років.

З наведеного вбачається, що пояснення відповідача - ОСОБА_3 в частині телефонування позивачу в серпні 2018 року з приводу повідомлення про смерть ОСОБА_4 є неспроможними, оскільки не підтверджуються належними доказами і факт цього телефонування в судовому засіданні позивачкою заперечувався.

При цьому, слід зауважити, що з пояснень відповідача встановлено, що остання з серпня 2018 року знала номер контактного телефону позивачки.

Також не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те, що позивачка була повідомлена про смерть батька через соціальну мережу « Вконтакті » її сином ОСОБА_13 , оскільки пояснення ОСОБА_13 (який є заінтересованою особою в результатах розгляду справи, оскільки є рідним сином відповідачки) про повідомлення ОСОБА_1 через соціальну мережу, крім його пояснень в судовому засіданні, ніяким іншим чином підтверджені не були, а вказаний факт позивачкою в судовому засіданні заперечувався.

При цьому суд звертає увагу на те, що пояснення відповідачки про те, що номер телефону ОСОБА_1 їй надав її син - ОСОБА_13 , останнім були спростовані. ОСОБА_13 в судовому засіданні поясняв, що мати сама знайшла телефон ОСОБА_1 в телефоні ОСОБА_4 ..

Крім того, в судовому засіданні ні позивачкою, ані відповідачкою не заперечувався факт спілкування в телефонному режимі в жовтні 2019 року, але як вбачається з пояснень позивачки їй подзвонила саме відповідачка і вони спілкувались про побут (відповідачка її питала про родину, де вона живе тощо), але про смерть батька відповідачка їй не говорила. Вказані пояснення позивача, відповідачка в судовому засіданні не оспорювала і підтвердила, що під час їх розмови (в жовтні 2018 року), вона не казала ОСОБА_1 про смерть її батька. При цьому, як вбачається з пояснень відповідачки вона достовірно знала про те, що відповідачка живе в Полтавській області.

З досліджених матеріалів спадкової справи № 328/2018 вбачається, що ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_4 звернулась 30.11.2018 року. При цьому в своїй заяві про прийняття спадщини, остання зазначила, що спадкоємицею також є рідна донька ОСОБА_15 , 1992 року народження, яка, як вбачається з заяви, зареєстрована та проживає в Російській Федерації і точну адресу відповідачка нотаріусу не вказала.

В судовому засіданні відповідачка на питання суду (з приводу того, чому вона, достовірно знаючи номер телефону, місце проживання доньки померлого, не повідомила вказані відомості нотаріусу) адекватної, зрозумілої відповіді не надала. Відповідачка протягом судовому засідання лише зазначала, що вони разом з сестрою - ОСОБА_8 хотіли «все зробити по-людськи і віддати позивачу частину спадщини, але не половину будинку»(вказана фраза чітко зафіксована в промовах відповідачки в судових дебатах).

Також слід зазначити, що в ході судового засіданні було встановлено, що після звернення позивача до нотаріуса, який одразу повідомив спадкоємця, який прийняв спадщину, тобто ОСОБА_3 про звернення іншого спадкоємця, відповідачка та її син - ОСОБА_19 телефонували та зв`язувались з ОСОБА_1 з метою виказати їй своє невдоволення її діями щодо наміру прийняти спадщину після смерті її батька, оскільки вважали, що остання не має морального права на це бо не спілкувалась з батьком і не цікавилась його життям.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, з поважних причин, оскільки своєчасно не знала про його смерть, а родичі останньої, а саме - рідна тітка по лінії батька - ОСОБА_3 , на думку суду, умисно приховала факт смерті ОСОБА_4 і повідомила про вказаний факт позивача вже після спливу 6-місячного строку, передбаченого ст.1270 ЦК України.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з визначенням останній додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, тривалістю в 2 місяці.

Керуючись ст. ст. 258,263-265 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Павлоградським РВ ГУ ДМС України в Длніпропетровській області 07.10.2015 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживає: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 15.02.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 30 травня 2019 року. Повний текст рішення буде складено 07 червня 2019 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

30.05.2019