У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 Справа №607/12374/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М.

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, за участю стягувача ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою, зазначивши субєктом дії якого оскаржуються старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4, вказавши заінтересованою особою ОСОБА_3

В обґрунтування скарги скаржник вказала, що старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в межах виконавчого провадження № 57518077 по примусовому виконанню виконавчого листа №607/12374/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 інфляційних втрат в розмірі 132378,38 гривень, три відсотки річних у сумі 15750,75 гривень та понесені судові витрати у розмірі 1601,34 гривень винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення ринкової вартості майна. Про вказане скаржник дізналася 15 лютого 2019 року та просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Палюха І.М. та скасувати постанову від 22 листопада 2018 року про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання. Також, ОСОБА_2 зазначає, що Тернопільським апеляційним судом змінено рішення суду першої інстанції у даній справі та зменшено суму боргу, що не враховано державним виконавцем Палюх І.М. у ході виконання та винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 15 лютого 2019 року з виконання виконавчого листа № №607/12374/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 19 квітня 2018 року, яка підлягає скасуванню.

У судове засідання учасники судового розгляду не зявилися, хоча про день та час розгляду скарги були належно повідомлені.

Скаржник ОСОБА_2 подала суду заяву про слухання справи у її відсутності та відсутності її представника адвоката ОСОБА_5, скаргу підтримала та просила суд задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи скаргу суд встановив наступне.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних задоволено; стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 інфляційні втрати в розмірі 132 378,38 гривень та три відсотки річних в сумі 15 750,75 гривень.

На підставі зазначеного рішення суду 24 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №607/12374/17 про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 інфляційних втрат в розмірі 132378,38 гривень, три відсотки річних у сумі 15750,75 гривень та понесені судові витрати у розмірі 1601,34 гривень.

29 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57518077 про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 інфляційні втрати в розмірі 132 378,38 гривень, три відсотки річних в сумі 15750,75 гривень та понесені судові витрати в сумі 1601,34 гривень.

Також, 29 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4, винесено постанову про стягнення із ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 14 973,04 гривень.

22 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа №607/12374/17 винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності субєкта господарювання ОСОБА_7 (яка має сертифікат виданий 16.11.2017 року № 1102/17 Фондом державного майна України строком дії 16.11.2020 року) з метою визначення ринкової вартості майна приміщення офісу, що знаходиться за адресою: вул. С. Крушельницької, 43/48, м. Тернопіль.

28 листопада 2018 року державним виконавцем Палюх І.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника на виконання виконавчого листа №607/12374/17, зокрема вищевказане приміщення, що знаходиться за адресою: вул. С. Крушельницької, 43/48, м. Тернопіль та належить боржнику ОСОБА_2

Як убачається із Інформації про виконавче провадження №57518077 від 17 лютого 2019 року, виконавчий лист №607/12374/17 виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 інфляційних втрат в розмірі 132378,38 гривень, три відсотки річних у сумі 15750,75 гривень та понесені судові витрати у розмірі 1601,34 гривень надійшов у Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 24 жовтня 2018 року. Також, із вказаної Інформації про виконавче провадження вбачається, що 18 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Палюх І.М. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» до завершення розгляду справи апеляційним судом.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2018 року змінено та зменшено суму стягнення, зокрема стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати в сумі 101402,93 гривень та три відсотки річних в сумі 10065,78 гривень; в решті рішення суду залишено без змін.

14 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася до відділу ДВС із заявою про те, щоб не вживати заходів та дій щодо виконання виконавчого листа у даній справі №607/12374/17 від 19 квітня 2018 року, як такий, що підлягає поверненню суду і звернулася до суду із клопотанням про відкликання виконавчого листа із районного відділу ДВС ГТ УЮ у Тернопільській області.

15 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/12374/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 інфляційних втрат в розмірі 132378,38 гривень, три відсотки річних у сумі 15750,75 гривень та понесені судові витрати у розмірі 1601,34 гривень.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання.

Згідно ч.2ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Case of Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

В порядку розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", ст. 447 ЦПК України, передбачене право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою в разі, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Також, примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Європейський Суд з прав людини у рішенні «ОСОБА_8 проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v. Italy) наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Таким чином, у судовому засіданні установлено, що на даний час виконавчий лист №607/12374/17 виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 інфляційних втрат в розмірі 132378,38 гривень, три відсотки річних у сумі 15750,75 гривень та понесені судові витрати у розмірі 1601,34 гривень перебуває на примусовому виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Також, згідно п. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Таким чином, у порушення вищевказаних вимог закону, оскаржувана постанова від 22 листопада 2018 року, якою призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №57518077 від 22 листопада 2018 року з примусового виконання виконавчого листа №607/12374/17 від 19.04.2018 Тернопільського міськрайонного суду винесена державним виконавцем Палюх І.М. раніше ніж постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, яка винесена 28 листопада 2018 року.

Окрім цього, у матеріалах скарги відсутні відомості про домовленість між сторонами з приводу вартості майна та стосовно того, що сторонами вказаного виконавчого провадження не досягнуто відповідної згоди та письмово не повідомлено про це виконавця, тому ним винесено оскаржувану постанову від 22 листопада 2018 року неправомірно. Для участі у виконавчому провадженні було призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання та зобовязано його надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна, однак не зазначено переліку питань, які б містились в постанові та ставились на вирішення. Також державним виконавцем вказана постанова не була надіслана боржнику ОСОБА_2 Вказані обставини свідчать про порушення вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд вважає, що вимоги скаржника у частині визнання неправомірними дій державного виконавця Палюха І.М. стосовно винесення постанови від 22 листопада 2018 року про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання та скасування вказаної постанови підлягають до задоволення.

Однак, щодо вимог скаржника в частині визнання неправомірним дій державного виконавця та скасування постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 15 лютого 2019 року з виконання виконавчого листа № №607/12374/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 19 квітня 2018 року, суд вважає, що такі до задоволення не підлягають.

При цьому судом враховано наявність рішення суду та перебування на виконанні державної виконавчої служби виконавчого листа № №607/12374/17 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 19 квітня 2018 року, а відтак і необхідність боржника ОСОБА_2 вживати заходи щодо сплати боргу, а державного виконавця вживати заходів з примусового виконання рішення суду, тому з підстав передбачених ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, державним виконавцем Палюх І.М. 15 лютого 2019 року правомірно винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 35, 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 12, 447 453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, за участю стягувача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4, в частині винесення постанови про призначення субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №57518077 від 22 листопада 2018 року з примусового виконання виконавчого листа №607/12374/17 від 19.04.2018 Тернопільського міськрайонного суду.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про призначення субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №57518077 від 22 листопада 2018 року.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 18 березня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_9