ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/1963/18

провадження № 22-ц/4809/1024/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Суровицької Л.В., Карпенка О.Л.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2019 року, суддя Нерода Л.М., по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» звернулось у суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 квітня 2017 року в с. Петрове Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Постановою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у настанні зазначеної ДТП, а також було встановлено, що він відмовився від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/70199, який діяв на дату настання ДТП.

Згідно калькуляції від 06 грудня 2017 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 12 270 грн. 27 коп.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи та інших матеріалів страхової справи ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 12 270 грн. 27 коп.

До позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача по відшкодуванню суми страхової виплати.

Позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Юнівес» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 12270, 27 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідач відмовився від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння про що зазначено в постанові Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.08.2017 року по справі № 398/2455/17.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15.05.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.05.2019 року справу призначено до розгляду.

До суду не надано відзив на апеляційну скаргу.

До суду надійшла заява від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що 23 квітня 2017 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_1 в сел. Петрове Кіровоградської області по вул. Святковій, керуючи автомобілем «ВАЗ-210990» державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21103», державний номер НОМЕР_3 , який зупинився попереду та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/631/17), яка набрала чинності 29 серпня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/630/17), яка набрала чинності 29 серпня 2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В постанові зазначено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2017 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_1 в селі Петрове Кіровоградської області по вулиці Святковій, керував автомобілем «ВАЗ-210990», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від медичного огляду та продуву алкотеста «Драгер 6810» для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що постановою суду від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/630/17) не доведено вину ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог на підставі пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.

Сторони в судове засідання не з`явились. Справа розглядалась відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2017 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_1 в сел. Петрове Кіровоградської області по вул. Святковій, керуючи автомобілем «ВАЗ-210990» державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21103», державний номер НОМЕР_3 , який зупинився попереду та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/631/17), яка набрала чинності 29 серпня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/630/17), яка набрала чинності 29 серпня 2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В постанові від 18 серпня 2017 року у справі № 398/2455/17 (провадження № 3/398/630/17), зазначено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2017 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_1 в сел. Петрове Кіровоградської області по вул. Святковій керував автомобілем «ВАЗ-210990», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від медичного огляду та продуву алкотеста «Драгер 6810» для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків.

Зазначено, що частиною 2 статті 38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду(судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків , передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Також в постанові зазначено, що системний аналіз положень п. 7 ст. 247, ст. 1, ст. 7, ст. 245 КУпАП, дозволяє дійти висновку, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з`ясування обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, в тому числі і винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також кореспондується з вимогами ст. 284 КУпАП, за змістом якої суд у резолютивній частині повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи.

За правилами статті 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із статтею 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду з відмовою від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції що визнаються як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП.

Аналіз названих норм права дає підстави дійти висновку, що цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу перед страховиком наступає в порядку регресу лише внаслідок його винних дій вичерпних перелік яких наведено у статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і які за диспозиціями є повністю тотожними з адміністративними проступками (Глава 10 КУпАП Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку).

Таким чином, для відшкодування шкоди в порядку регресу недостатньо притягнення водія забезпеченого транспортного засобу до відповідальності, передбаченої статті 124 КУпАП (Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). Тобто предметом доказування у такому спорі є також встановлення факту протиправних дій водія забезпеченого транспортного засобу по відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що при вирішені питання про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 130 КУпАП. суд не встановлював дійсні обставини по справі зокрема у частині відмови відповідача від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно, суд при розгляді даної справи не може брати до уваги як належний та допустимий доказ постанову суду який розглядав справу про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності відповідно до статті 130 КУпАП, оскільки судом обставини відмови відповідача від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не встановлювались.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів факт відмови відповідача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно відсутні підстави для задоволення позову відповідно до статті 38 Закону №1961 - ІV.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» - відхилити.

Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2019 року - залишити без змін.

Текст постанови складено 25.06. 2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: