Справа № 241/2338/18
Провадження № 2/241/135/2019
25.06.2019 року смт. Мангуш
Першотравневий районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Чудопалової С.В.,
за участю секретаря Небиліченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
06.12.2018 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати його такими, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , мотивований тим, що вона на підставі договору купіалі-продажу житлового будинку від 11.04.1992, зареєстрованого в реєстрі № 703, та реєстраційного напису в документів про право особистої власності від 22.05.1992 є власницею будинку АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстрована вона, її дочка ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 , онук ОСОБА_5 , онук ОСОБА_6 та зять ОСОБА_2 , якого вона зареєструвала у своєму будинку 02.09.2008 на прохання дочки. З того часу у даному будинку він не проживає, шлюб між ним і дочкою розірвано. Раніше неодноразово при телефонній розмові вона просила відповідача знятися з реєстрації у її будинку, але він на її вимоги не реагує. Факт його непроживання у спірному будинку з вересня 2008 року, тобто більше одного року без поважної причини, підтверджується актом депутата Мангушської селищної ради Белової П.А. від 03.03.2018 та від 28.11.2018. Тому просить визнати його таким, що втратив право користування зазначеним будинком. Визнання відповідача таким, що втратив право кристування житловим приміщенням позивачу потрібно для зменшення розміру комунальних платежів та отримання субсидії.
Позивач в судове засіданне не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування повідомлення на порталі «Судова влада України». Заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його вдсутність до суду не надходило.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Згідно з договором купівлі-продажу № 703 від 11.04.1992 та реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 22.05.1992, ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).
З адресної картки будинку АДРЕСА_1 вбачається, що за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 6).
У відповідності до довідки про склад сім`ї № 938 від 05.06.2018, у будинку АДРЕСА_1 , у зазначеному будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 7).
Згідно посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 з 02.09.2008 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 8).
З актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 03.03.2018 та 28.11.2018 вбачається, що у буднку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - зять, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 - онук, ОСОБА_5 - онук, ОСОБА_6 онук. ОСОБА_7 Тамім Зіолхак, ОСОБА_4 більше п`яти років не проживають за даною адресою, перебувають за кордоном (а.с. 9-10).
У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник спірного будинку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи викладене, зважаючи на конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жиловому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним будинком, а тому позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.
Суддя С.В. Чудопалова