Номер провадження: 22-ц/813/5259/19
Номер справи місцевого суду: 521/7779/18
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року за клопотанням представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування запису про державну реєстрацію -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування запису про державну реєстрацію.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що батько позивача ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя перебував на лікуванні туберкульозу в Одеській обласній клінічній лікарні а 13.02.2018р. йому було поставлено діагноз - змішана енцефалопатія ІІІ ступеня з грубими когнітивними порушеннями. Нещодавно позивач дізнався про те, що його батько напередодні своєї смерті, а саме 24.01.2018р. продав квартиру АДРЕСА_1 відповідачу по справі. Позивач вважає, що його батько в силу тяжкого стану здоров`я на момент укладання спірного правочину не мав необхідного обсягу дієздатності, абсолютно не розумів значення своїх дій, не міг ними керувати, не міг організовувати та визначати свою поведінку та дії, передбачати їх наслідки, а тому такий договір є недійсним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2019р. у справі була призначена судова психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» департаменту охорони здоров`я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації.

27.02.2019р. до суду надійшов висновок експерта №272 від 22.02.2019р., складений судово-медичною експертною комісією КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2019р. поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03.04.2019р. 14.45.

03.04.2019р. в підготовчому судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки зазначений висновок експертної комісії на думку представника відповідача, є необ`єктивним, поверховим, зробленим з припущенням та порушенням вимог законодавства, а саме - не містить опису проведених експертами досліджень, тобто аналізу інформації, лише містить саму інформацію, Цей висновок має вкрай малий об`єм, викладений дуже скорочено, поверхово, без аналізу симптоматики, без визначення стану психічного розладу, без обґрунтувань висновку та без посилань на певні методичні та наукові дані. Крім того, згідно ч. 6 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Наданий до суду висновок № 272 від 22.02.2019 року містить інформацію про участь у дослідженні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , і доповідача по справі ОСОБА_10 . При цьому висновок не містить даних про освіту, стаж, кваліфікацію, експертний досвід ОСОБА_11 , хоч і підписаний нею. Інші члени комісії, крім ОСОБА_9 , лише підписали підсумки, але їхня участь у дослідженні не відображена, висновки ними не зроблено.

Наданий до суду висновок № 272 не відповідає п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, оскільки у вступній частині висновку експерта не зазначено нормативні акти, методики, рекомендована науково-технічна та довідкова література з Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30 липня 2010 року № 1722/5, інші інформаційні джерела, які використовувались експертом при вирішенні поставлених питань, за правилами бібліографічного опису, із зазначенням реєстраційних кодів методик проведення судових експертиз з Реєстру методик проведення судових експертиз. Крім того зазначав, що існує чимало форм психічного розладу (синдрому порушеної свідомості), та не усі вони можуть бути підставою для визнання особи недієздатною. Для цього під час експертного дослідження необхідно встановити та визначити певну форму психічного розладу, однак у висновку № 272 від 22.02.2019 року жодної форми психічного розладу у ОСОБА_5 не встановлено та не визначено.

Посилаючись на вищевикладене, просив суд призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої, крім раніше поставлених питань, просив поставити також питання стосовно відповідності висновку обставинам справи, клінічним показникам, що містить медична документація у справі, вимогам об`єктивності, повноти дослідження та вимогам нормативних актів. Проведення експертизи просив доручити Державній установі «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи - задоволено.

Призначено у цивільній справі повторну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

-Якими захворюваннями (як загальносоматичними так і психічними) страждав останні місяці життя ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , якими були ці захворювання - гострими чи хронічними?

-Виходячи з вираженості клінічних проявів даних захворювань, чи страждав на вказані захворювання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент складання та підписання 24 січня 2018 року оскаржуваного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ?

- Виходячи з отриманих у ході проведення експертизи даних (клінічної вираженості захворювань, на які страждав ОСОБА_5 ) з урахуванням матеріалів справи, чи супроводжувалися дані захворювання психічними розладами, якими саме, чи мали місце дані психічні розлади на момент складання та підписання 24 січня 2018 року оскаржуваного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ?

- Виходячи з даних, отриманих при вирішенні вище перелічених питань, чи був дієздатним ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та чи міг він усвідомлювати та керувати своїми діями на момент складання та підписання 24 січня 2018 року оскаржуваного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ?

- Чи перебував ОСОБА_5 безумовно у стані абсолютної неспроможності 24 січня 2018 року?

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.

Оплату на проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи покладено на ОСОБА_3 .

Для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи надано матеріали справи №521/7779/18 та медичну карту ОСОБА_5 .

Не погодившись з зазначеною ухвалою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року, відмовити у задоволення клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи. Посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду незаконна, необґрунтована та така, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інтенції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинами справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08 жовтня 1998 року №53/5, висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної, дослідницької та заключної. Інструкцією встановлено вимоги до оформлення кожної з частин висновку експерта. У його вступній частині зазначається, зокрема, про попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з описової частини Висновку №272, він складений на підставі, в тому числі медичної карти стаціонарного хворого №478, консультації невропатолога від 13 лютого 2018 року та висновку клініко-патологоанатомічного епікризу, із докладним позначенням психічного стану ОСОБА_5 - змішана енцефалопатія третього ступеню із грубими когнітивними порушеннями, із зауваженням про тривалість та постійність такого стану у хворого. Також експертами конкретизовано соматичний стан ОСОБА_5 - туберкульоз, бронхопневмонія, гепатит та вказано на прямий взаємозв`язок зазначених тяжких захворювань із психічним станом ОСОБА_5 , що окремо свідчить про повноту та всебічність Висновку №272.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, , що відсутність докладного опису проведеного експертного дослідження - саме по собі не є самостійною підставою для призначення повторної експертизи. Висновок експерта для суду як і будь-який інший доказ немає заздалегідь встановленої сили, і так само, як і іншій доказ, підлягає оцінці судом.

Більш того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п. 11 Постанови № 8 від ЗО травня 1997 р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», сумніви у правильності висновку експерта можуть бути пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Тобто, повинні бути наявними три фактори, які передують призначенню повторної експертизи, а саме - недостатня обгрунтованість, порушення процесуальних норм та суперечливість матеріалам справи.

Окремо слід зауважити, що, якщо у суду є наявний сумнів стосовно кваліфікації чи освіти зазначеного лікаря, відсутні жодні перепони таку інформації витребувати від відповідних державних органів. На суть та зміст експертного висновку не зазначення такої інформації - жодним чином не впливає, та прав учасників даного процесу - не порушує.

Колегія суддів не може погодитьсь з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у Висновку експертизи відсутні посилання на нормативні акти, методи і методики, рекомендовану наукову літературу, інші інформаційні джерела, які використовувалися експертами при готуванні Висновку,.

Форма Висновку затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 липня 2014 року № 527 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я, які надають амбулаторно - поліклінічну та стаціонарну допомогу населенню, незалежно від підпорядкування та форм власності», зокрема форму № 100/о. В цій формі також відсутні посилання на перелік рекомендованої методичної та науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення експертиз.

Колегія суддів також зазначає, що згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації), які разом з Цивільним процесуальним кодексом України, Законами України «Про судову експертиз)», іншими нормативно-правовими актами : питань судової експертизи визначають порядок призначення судових експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерств юстиції України та атестованими судовими експертами, що не працюють у державній спеціалізованих установах, їх обов`язки, права та відповідальність, організацію проведення експертиз та оформлення їх результатів (пункт 1.1 Інструкції).

Відповідно до п. 6.4. Рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, основним завданням психологічної експертизи є визначення під експертної особи:

-індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якос особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів;

-закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Пунктом 6.5 зазначених Рекомендацій визначається, що при проведенні психологічних експертиз використовуються загальновідомі в науковій практиці психологічні методики і такі, що пройшли державну атестацію, та їх авторські модифікації, що відбираються з урахуванням специфіки експертних досліджень і конкретних питань, поставлених перед психологічною експертизою.

Одночасно судом першої інстнції не наведено які саме нормативні акти, методи і методики порушено експертним Висновком №272.

Проаналізувавши вищенаведені положення законодавства, судом встановлено, що доводи, викладені в ухвалі про призначення повторної посмертної судово - психологічної експертизи по справі №521 /7779/18 про необґрунтованість експертного Висновку №272 через відсутність посилання на застосований метод, методику та використану літературу - є не обґрунтованими.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали з порушенням процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374,379 , 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню не підлягає

Повний текст постанови складено 19.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький