Справа № 683/2548/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Цішковського В.А.

за участю секретаря Крупської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району, про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Вишнополької сільської ради Старокостянтинівського району, про тлумачення заповіту складеного її бабою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її ім`я, посвідченого секретарем Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Соломіним Ю.В., 17 грудня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 885, крім цього 14 грудня 2017 року виданий дублікат заповіту, посвідчений секретарем Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Хом`юк Л.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 166.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що за життя баба склала на користь позивачки вищезазначений заповіт в якому зазначено, що на випадок своєї смерті ОСОБА_2 з належного їй за законом майна заповідає земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 , своїй онучці, ОСОБА_1 .

Однак, у вказаному заповіті позивачку вказано, як « ОСОБА_1 », тобто зазначено її дошлюбне прізвище, згідно паспорта вона « ОСОБА_1 », що унеможливлює встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту.

Крім того, згідно дублікату вищевказаного заповіту, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1 , на яку у неї на момент складання заповіту було право власності. Однак, пізніше, після проведення упорядкування земель та присвоєння даній земельній ділянці кадастрового номера, отримавши інший Державний акт Серії НОМЕР_2 , спадкодавець не внесла відповідні зміни до свого заповіту.

Згідно довідки Вишнопільської сільської ради за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавалася і належала лише одна земельна ділянка, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в землях Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, отримана після паювання земель КСП «Шевченка».

Представник позивача в судове засідання подала заяву, де позов підтримала та просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача - Вишнопільська сільської ради Старокостянтинівського району, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померлою було складено заповіт, відповідно якого вона заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 2,0055 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_3 .

Даний заповіт 17 грудня 2008 року нотаріально посвідчений секретарем Вишнопільської сільської ради Сарокостянтинівського району Соломіним Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 885, дублікат заповіту 14 грудня 2017 року посвідчений секретарем Вишнопільської сільської ради Сарокостянтинівського району ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 166.

Встановлено, що у вказаному заповіті позивачку вказано, як « ОСОБА_1 », тобто дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 », що унеможливлює встановити факт належності їй заповіту. Крім того, у згідно дублікату заповіту ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповідала вище вказану земельну ділянку, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1 , після чого 12 листопада 2009 року вона отримала Державний акт Серії № НОМЕР_2 та не внесла відповідних змін до заповіту, про що державним нотаріусом надано відповідь про відмову видачі свідоцтво про право на спадщину від 12 вересня 2018 року № 2442/02-14.

Відповідно до статті 1233 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1 статті 1223 ЦК України).

За змістом статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

Крім того, встановлено, що право власності спадкодавця ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого їй 12 листопада 2009 року на підставі розпорядження Старостянтинівської районної державної адміністрації від 25 травня 2009 року за № 159/2009-р.

Вказаний заповіт ніким не оспорюється. А тому, суд приходить до висновку про те, що на користь позивачки, яку у заповіті зазначено дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 », було заповідана померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 саме земельна ділянка площею 2,0055 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно доДержавного

акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2009 року. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги про тлумачення заповіту Роженюк М.К. посвідченого секретарем Вишнопільської сільської ради Сатарокостянтинівського району Соломіним Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 885, дублікат заповіту 14 грудня 2017 року посвідчений секретарем Вишнопільської сільської ради Сарокостянтинівського району Хом`юк Л.Ф, зареєстрований в реєстрі за № 166, яке слід тлумачити як: «земельну ділянку площею 2,0055 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , від 12 листопада 2009 року, кадастровий номер НОМЕР_4 , заповідаю ОСОБА_1 ».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що прізвище « ОСОБА_1 » є дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_5 , виданого повторно 06 червня 2018 року. Крім того, родинні відносини зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 Серія НОМЕР_6 від 17 липня 1985 року та Витягом з ДРАЦСГ про державну реєстрацію народження метері ОСОБА_1 , де її матір`ю записана спадкодавець - ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 є рідною бабою ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зміст заповіту ОСОБА_2 від 17 грудня 2008 року, посвідченого секретарем Вишнопільської сільської ради Сарокостянтинівського району Соломіним Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 885, дублікат заповіту 14 грудня 2017 року посвідчений секретарем Вишнопільської сільської ради Сарокостянтинівського району ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 166, необхідно тлумачити як такий, що містить особисте розпорядження спадкодавця, згідно якого вона заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0055 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2009 року, кадастровий номер НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Вишнопільська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області; місце знаходження: с. Вишнопіль Старокостянтинівський район Хмельницька область.

Суддя: