П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„19" червня 2019 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 263/6829/18

Номер провадження 22-ц/804/1593/19

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.

за участю секретаря: Герасимової Г.Є.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2018 року головуючого судді Музики О.М із складанням повного тексту судового рішення 14 вересня 2018 року по цивільній справі про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивовано тим, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 12 листопада 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний, після чого позивач залишилася проживати разом із матір`ю за місцем своєї реєстрації. З 2003 року відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з відповідача стягувалися аліменти на ОСОБА_1 З 01 вересня 2017 року позивач навчається на першому курсі державному вищому навчальному закладі «Приазовський державний технічний університет», що підтверджується відповідною довідкою від 03 травня 2018 року № 731. 21 травня 2018 року ОСОБА_1 досягла повноліття та втратила право на отримання аліментів, які сплачувалися батьком ОСОБА_2 . Єдиним джерелом доходу позивача є стипендія, яку вона отримує у зв`язку із навчанням за рахунок бюджетних коштів. Оскільки позивач навчається на денній формі навчання та на теперішній час не має спеціальності, вона не має можливості самостійно влаштуватися на роботу та потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює електромонтером в приватному акціонерному товаристві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі ПрАТ «ММК ім. Ілліча»), стабільно отримує заробітну плату, аліментних зобов`язань не має та має можливість надавати матеріальну допомогу доньці на період її навчання. Просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 24 травня 2018 року до закінчення навчання або досягнення нею двадцяти трьох років.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 травня 2018 року, на період навчання у державному вищому навчальному закладі «Приазовський державний технічний університет» до 31 серпня 2021 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, але не більше ніж досягнення позивачем 23 років. В обґрунтування доводів скарги зазначає, що не приймав участі у судових засіданнях, оскільки не був повідомлений через надсилання поштової кореспонденції з суду на невірно зазначену адресу його проживання, що позбавило його можливості надати відзив на позовну заяву та докази, на підтвердження його тяжкого матеріального становища. Також вказує, що є інвалідом третьої групи, має серйозне захворювання, через яке йому два рази на рік необхідно проходити стаціонарне лікування, у зв`язку з захворюванням він змушений витрачати значні кошти на придбання медичних препаратів, щоб підтримувати стан свого здоров`я. Крім того, на його утриманні знаходяться старі батьки, які також є пенсіонерами та мають проблеми зі здоров`ям, що також потребує коштів. Зауважує, що вищевказані обставини не враховані судом при ухваленні рішення, також не враховано обов*язок обох батьків утримувати дитину.Вказує, що не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини, вважає що стягнення з нього аліментів у розмірі 1/7 частині на користь доньки, саме та сума, яка має бути стягнена з урахуванням його стану здоров`я, матеріального становища та наявності на утриманні непрацездатних батьків.

Відзив на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Звонарьова В.В. мотивований обґрунтованістю та законністю рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 адвокат Хмаріна О.В. підтримала доводи апеляційної скарги. ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання ,надав заяву про підтримання апеляційної скарги,можливості розгляду справи за його відсутністю ( а.с.194).

У судовому засіданні апеляційного суду 04 червня 2019 року ОСОБА_1 та її представник адвокат Звонарьов В.В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення,рішення суду першої інстанції залишити без змін. Про дату, час і місце судового засідання призначеного на 19 червня 2019 року були повідомлені належним чином ,про що свідчить розписка (а.с.197), в подальшому у судове засідання не з*явилися та представником позивача адвокатом Звонарьовим В.В. надана заява про можливість розгляду справи за його відсутністю (а.с. 238).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,а заочне рішення скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги,суд першої інстанції виходив з того,що ОСОБА_1 навчається у державному вищому навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання,та приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, який працює та не має інших аліментних зобов`язань, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

З рішенням суду апеляційний суд не може погодитись, з таких підстав.

За положеннями ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Згідно п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 червня 2018 року відкрито провадження по даній справі № 263/6829/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,яка продовжує навчання . Розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін призначено на 02 липня 2018 року (а.с.19).Відповідно довідки від 02 липня 2018 року розгляд справи відкладено на 13 липня 2018 року ,у зв*язку з неявкою сторін у судове засідання (а.с.23). Відповідно довідки від 13 липня 2018 року розгляд справи відкладено на 02 серпня 2018 року (а.с.25).Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 липня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування у ПрАТ «ММК ім. Ілліча « довідки про доходи ОСОБА_2 (а.с.26 ).Відповідно довідки від 02 серпня 2018 року розгляд вказаної справи відкладено у зв*язку з наданням часу сторонам надати суду відзив на позов та відповідь на відзив до 10 вересня 2018 року (а.с.28).10 вересня 2018 року судом першої інстанції прийнято заочне рішення (а.с. 35-36).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Єдиний конверт з копією ухвали,копією позовної заяви з додатками,повідомлення на 02 липня 2018 року ,надісланий за адресою відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 повернуто поштовим відділенням за закінченням строку зберігання (а.с.22).

Оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , справа розглянута без його участі, і останній обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ,апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги .

Ухвалюючи нове рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки від 06 травня 2018 року № 1235, виданої ТОВ «Житло-25», ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

З довідки від 03 травня 2018 року № 731, виданої державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет», вбачається, що ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу факультету інформаційних технологій, форма навчання денна (бюджет), термін навчання з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2021 року.

Відповідно до довідки про доходи від 02 серпня 2018 року, виданої ПрАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_2 працює у ПрАТ «ММК ім. Ілліча» та займає посаду електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування 6 розряду. З доходу ОСОБА_2 утримувалися аліменти на дитину ОСОБА_3 до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Загальна сума доходу за період з грудня 2017 року по травень 2018 року без урахування аліментів становить 55 801,77 грн.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено факту наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення дитиною навчання.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки, на період її навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 травня 2018 року і до завершення донькою навчання, а саме до 31 серпня 2021 року , але не довше ніж до досягнення доньки 23-х років, суд першої інстанції виходив з майнового стану відповідача , який працює та не має інших аліментних зобов*язань .

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив з факту досягнення ОСОБА_1 повноліття й продовження нею навчання, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд не встановив й не врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи, повнолітня ОСОБА_1 самостійного заробітку не має, оскільки навчається на 1-му курсі денного відділення на факультеті інформаційних технологій у державному вищому навчальному закладі «Приазовський державний технічний університет», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

При цьому ,відповідно довідки отримує стипендію загальний розмір якої за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить 10 353,02 грн. : 6 міс.=1 725,50 грн.,що становить приблизно 100% від законодавчо установленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який з 01.01.2018 року встановлено у розмірі 1762 грн.).

Крім того,забезпечення з її утримання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків - батька ОСОБА_2 та матір ОСОБА_3 (ст. 180 СК України).

Як вбачається із матеріалів справи відповідач працевлаштований, має постійний дохід. Загальна сума доходу ,якого за період з грудня 2017 року по травень 2018 року ,за місцем праці ПрАТ «ММК ім.Ілліча» становить 55 801,77 грн. , та 9 300,29 грн.-сума середньої заробітної плати . Крім того, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Маріупольському ОУ ПФУ Донецької області і отримує пенсію по інвалідності розмір якої з грудня 2018 року по лютий 2019 року становив 7 628,92 грн.,з березня 2019 року по травень 2019 року -4 420,50 грн.

Мати позивача ОСОБА_3 працює у КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та її дохід за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить 46 617,96 грн.( 46 617,96 грн. х 80,5%= 37 527,46 грн. : 6 міс.= 6254,57 грн.), де 6 254,57 грн. -сума середньої заробітної плати .

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі заперечує проти необхідності надання ним матеріальної допомоги повнолітній доньці у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно,оскільки є інвалідом третьої групи,має серйозне захворювання ,через яке йому два рази на рік необхідно проходити стаціонарне лікування, у зв*язку із захворюванням він змушений витрачати значні кошти на придбання медичних препаратів,щоб підтримувати стан свого здоров*я. На підтвердження доводів відповідачем надано посвідчення інваліда 3 групи,який має право на пільги,встановлені законодавством України для ветеранів війни -інвалідів війни,виписку з медичної карти стаціонарного хворого госпітально-геріатричного відділення ЦПМСП № 2 за період з 18.10.2018 року по 07.11.2018 року із зазначенням стійких віддалених наслідків травми 1984 року , Афганістан ,довідку про перебування на стаціонарному лікуванні за період з 21 .02.2019 року по 13.03.2019 року у зв*язку з отриманною травмою у Афганістані (а.с.65,66,67).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, також врахувати те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на обох батьків.

Отже, відповідач, не має можливості надавати матеріальне утримання у розмірі 1/4 частини від доходу своїй повнолітній доньці , в зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Проте, посилання відповідача на наявність у нього на утриманні старих батьків ,які отримують пенсію не нижче прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, не знімає з відповідача обов`язку, відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання з урахуванням того, що відповідач має таку можливість.

Крім того ,перевіряючи доводи скаржника щодо можливості сплачувати аліменти на утримання доньки на період навчання у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку(доходів), апеляційним судом на підставі наявних довідок про доходи відповідача встановлено ,що із середньої заробітної плати 9 300,29 грн. - розмір 1/7 (або 14,28% ) частина буде приблизно становити 1328,08 грн. ,а з розміру пенсії 4 420,50 грн.- приблизно буде становити 631,25 грн., що разом становить 1959,33 грн. , що більше законодавчо установленого розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу ( станом на 01.01.2019 року-1921 грн.).

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд скасовує заочне рішення суду повністю та ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає необхідним стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 травня 2018 року, на період навчання у Державному вищому навчальному закладі «Приазовський державний технічний університет» до 31 серпня 2021 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави ,відповідно до ст.141 ЦПК України .

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити .

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 вересня 2018 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення .

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,який народився у місті Маріуполі Донецької області, ІПН НОМЕР_1 ,який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка народилася у місті Маріуполі Донецької області, ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована та мешкає за адресою : АДРЕСА_4 аліменти у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 травня 2018 року, на період навчання у Державному вищому навчальному закладі «Приазовський державний технічний університет» до 31 серпня 2021 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 24 червня 2019 року .

Судді: