Справа № 357/3716/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач уклали кредитний договір № б/н від 27.01.2014 р., за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за договором, та допустив виникнення заборгованості, яка станом на 26.02.2019 р. становить 17609 грн. 27 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Позивач не направив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, 20.05.2019 року на адресу суду направив заяву, зазначивши, що дійсно, має заборгованість перед позивачем, та вказав, що на даний час з позивачем ведуться перемовини, щодо погашення заборгованості. Одночасно зазначив, що вже почав часткове погашення заборгованості по кредиту, а саме за квітнень та травень 2019 року, також почав здійснювати погашення штрафних санкцій. Зобов`язується і надалі здійснювати оплату заборгованості перед АТ «Приватбанк».

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 27.01.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір № б/н відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських-послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Власник картрахунку зобов`язаний стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ "Приватбанк" передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки:

- у кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору;

- у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору).

На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором.

Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.

Зі змісту позовної заяви та наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом внаслідок чого станом на 26.02.2019 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість в розмірі 17609 грн. 27 коп., яка складається з наступного: 4965,51 грн. - тіло кредиту; 4195,52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6733,51 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 400,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина)., та 814,73 грн. - штраф (процентна складова).

За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Що стосується нарахування позивачем пені і штрафу, то суд виходить з наступного.

Так, за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Слід зазначити, що зазначеним договором передбачено сплату двох видів пені та двох видів штрафів «фіксована частина» та «процентна складова», як види цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення клієнтом строків виплати грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Згідно тарифів банку та відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, штраф нараховується банком у твердій сумі -500 грн. та 5 % від суми позову, що суперечить нормам ЦК України.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що одночасне застосування двох видів пені та двох видів штрафів за одне й те саме порушення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. А тому вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. і штрафів, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Отже, даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 15894 грн. 54 коп., суд відмовляє в частині позову щодо стягнення пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. та штрафів.

На підставі ст.141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526,610, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 133, 141, 259, 280-282 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» - сумі 15894 грн. 54 коп. (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири гривні п`ятдесят чотири копійки) - заборгованість за кредитним договором та 1921грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) - кошти по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 19. 06.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола