Справа № 459/3450/18
Провадження № 2/459/374/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосада М.Д.,

з участю секретаря судового засідання Сиванич У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з цим позовом. На його обґрунтування послався на те, що 24.12.2015 року між банком та відповідачем було укладено договір № б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 09.10.2018 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 514,47 грн., з яких: 4244,45 грн. тіло кредиту, 19642,38 грн. відсотки за користування кредитом, 9460,28 грн. пеня, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1667,36 грн. штраф (процентна складова).

19.11.2018 року провадження у даній справі відкритоза правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони в судове засідання не зявились.

Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розгляд справи призначався на 15.03.2019 року, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено протягом п"яти днів - 19.03.2019 року.

Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.12.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит у розмірі 13 00,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок.

Згідно розрахунку, наданого представником позивача, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 09.10.2018 року становить 35 514,47 грн., з яких: 4244,45 грн. тіло кредиту, 19642,38 грн. відсотки за користування кредитом, 9460,28 грн. пеня, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1667,36 грн. штраф (процентна складова).

Пунктом 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

В силу приписів ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Оскільки відповідачем не було дотримано умов укладеного договору, тобто зобовязання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, суд вважає, що з нього слід стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 4244,45 грн.

Що стосується вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд вважає, що таку слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно п.2.1.1.12.2 Умов і Правил, за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахований відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобовязань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно із ст.212 ЦК України, в разі якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою ніж 90 днів починаючи із 91-го дня вся (загальна) заборгованість за кредитом є прострочена.

У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно із п.2.1.1.12.2.1. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

В силу вимог ч.3 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку відповідач здійснив витрати кредитних коштів та прострочив сплату кредиту.

Тому станом на 09.10.2018 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом в сумі 19642,38 грн. згідно наданого розрахунку.

Щодо вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання та штрафів суд виходить з такого.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами Договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов та Правил, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору.

П.1.1.5.25 цих же Умов і Правил визначено, що за несвоєчасну сплату послуг, передбачену цим договором, Умовами і Правилами, клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки.

Також положенням п.2.1.1.7.6 зазначених Умов та Правил передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу слід відмовити.

Судом встановлено, що розмір пені за розрахунком позивача становить 9460,28 грн., що значно перевищує розмір збитків.

Конституційний суд України звертає увагу на те, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3 ЦК України, ч.3 ст.509 ЦК України та ч.ч.1,2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (п.3.2 Рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 року №7-рп/2013).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що обґрунтованою є сума пені не більша розміру тіла кредиту, тобто 4 244,45 грн., відтак така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: з відповідача слід стягнути 4 244,45 грн. тіло кредиту, 19 642,38 грн. заборгованості за відсотками, 4 244,45 грн. пені.

Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивача слід стягнути 1 395,69 грн. сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (28 131,28 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 1 762,00 грн. (сума сплаченого позивачем судового збору) / 35 514,47 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ідентиф.номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (14360570, вул.Грушевського,1Д, м.Київ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.12.2015 року у сумі 28 131,28 грн., з яких: 4 244,45 грн. тіло кредиту, 19 642,38 грн. заборгованість за відсотками, 4 244,45 грн. пеня.

В решті вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користьАкціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» 1 395,69 грн. сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складено 19.03.2018 року.

Суддя: М. Д. Новосад