Справа № 715/310/19
Провадження № 2/715/277/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2017 року із відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Посилається на те, що на даний час визначений судом розмір аліментів є вкрай недостатнім для забезпечення потреб та інтересів дитини, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили обставини викладенні в позовній заяві, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, вказував, що він не працює, часто хворіє та здійснює доглядає за хворою матірю, а тому сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка він не має можливості.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком дитини ОСОБА_4 05 лютого 2013. Дитина на даний час проживає разом із позивачкою.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2017 року із відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зігдно заключення ЛКК Глибоцької райполіклініки № 128 від 06 лютого 2019 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє на рецидивуючий бронхіт та залізнодефіцитну анемію.

Згідно довідки № 25 від 02 лютого 2019 року виданої Глибоцьким дошкільним навчальним закладом «Сонечко», ОСОБА_4 відвідує ДНЗ «Сонечко».

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прийняття відповідного законодавства щодо зміни мінімального розміру аліментів, спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих аліментів. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 у справі № 581/638/17-ц (провадження № 61-11279св18).

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 1626 грн. та віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 гривень.

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення.

Отже, враховуючи вищевикладене, зважаючи на збільшення витрат на утримання дитини, потреби яких у забезпеченні зросли, факт того, що на даний момент відповідач сплачує аліменти, менші ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, стану здоров`я дитини та матеріального становища платника аліментів, в тому числі те, що останній ніде не працює, не має нікого на утриманні, однак є молодою людиною, зобов'язаний працювати і надавати утримання своїй дитині, розмір аліментів слід визначити в сумі 1 400 грн.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що він не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, зокрема через те, що він хворіє, оскільки останній не подав належних та допустимих доказів доказів, які б доводили, що він є непрацездатним. На думку суду факт того, що відповідач офіційно не працевлаштований, не звільняє його від обов'язку забезпечувати належне утримання своєї неповнолітньої дитини та сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, визначеному судом.

Безпідставним на думку суду є також посилання відповідача на те, що він здійснює догляд за хворою матірю, оскільки в судовому засіданні відповідачем не доведено, що його матір перебуває на його утриманні, сам факт хвороби матері та її пенсійний вік не свідчить беззаперечно, що вона перебуває на його утриманні.

Крім того, визначаючи розмір аліментів у сумі 1400 гривень, а не в повному обсязі, в якому просить позивачка, суд виходить із того, що посилання позивачки на те, що дитина часто хворіє, а тому потребує додаткових витрат, тому їй необхідно саме такий розмір аліментів від відповідача, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, при визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоровя дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Разом із тим, вимог про стягнення додаткових витрат позивачкою не заявлялося.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 84, 180-182, 184, 185, 192 Сімейного Кодексу України, 2, 4, 5, 10, 49, 81, 89, 110, 141, 206, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених за рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2017 року.

Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жительки смт. Глибока, вул.. Борців за волю України № 3 Чернівецької області, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 400 (тисячу чотириста) гривень на дитину щомісячно із щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Попередньо виданий виконавчий лист, згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2017 року, після набрання рішенням суду законної сили від виконання відкликати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21.03.2019 року.

Суддя: