Провадження №8/760/9/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.,

при секретарі Горупа В.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

представника позивача АТ «ДніпроАзот» - Трубакова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Місцевого суду Центрального району міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 07.08.2001 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ВАТ «ДніпроАзот» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд рішення Місцевого суду Центрального району міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 07.08.2001 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ВАТ «ДніпроАзот» до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.08.2001 року рішенням Місцевого суду Центрального району міста Сімферополя Автономної Республіки Крим позовні вимоги АТ «ДніпроАзот» до її чоловіка ОСОБА_3 про стягнення боргу були задоволені та стягнуто з останнього борг в сумі 1061676,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

При цьому, про існування вказаного рішення чоловіку заявника стало відомо у 2002 році під час відкриття виконавчого провадження та саме з цього моменту ОСОБА_3 намагався оскаржити вказане рішення, однак йому було відмовлено судами апеляційної та касаційної інстанції.

Вважає, що вказане рішення суду повинно бути переглянуто за нововиявленими обставинами у зв`язку з тим, що засновник (учасник) Фірми «Вест-Ост» ОСОБА_3 не відповідає за зобов`язаннями приватного підприємства Фірми «Вест-Ост» своїм майном, що підтверджується проведеною експертизою.

Крім того, на адвокатські запити були надані відомості про те, що чоловік заявника ОСОБА_3 не міг відповідати за борги підприємства у зв`язку з тим, що його підприємство не було командитним.

Тобто, судом першої інстанції 07.08.2001 року було ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права. Як вбачається з висновку експерта, суд не міг посилатись на норму статей 75, 81 Закону України «Про господарські товариства» та в подальшому цепризвело до того, що невідомі борги підприємства були переведені на засновника підприємства, а в подальшому і на заявника, як на спадкоємця свого чоловіка.

Представник заявника в судовому засіданні заяву ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник АТ «ДніпроАзот» в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував посилаючись на те, що у задоволенні заяви слід відмовити через сплив трирічного строку на її подачу.

У заяві не вказується коли саме ОСОБА_2 стало відомо про ті або інші обставини, однак очевидним є порушення тридцятиденного строку встановленого п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд, вислухавши думку представника заявника, представника позивача, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1, 2 ст. 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Встановлено, що рішенням Міського суду Центрального району м. Сімферополя АР Крим від 07.08.2001 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «ДніпроАзот» заборгованість в сумі 1061676,00 грн.

Ухвалою Міського суду Центрального району м. Сімферополя АР Крим від 25.03.2003 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про перегляд рішення Міського суду Центрального району м. Сімферополя АР Крим від 07.08.2001 року за ново виявленими обставинами.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 26.08.2003 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Міського суду Центрального району м. Сімферополя АР Крим від 25.03.2003 року відхилено.

Ухвалою Верховного Суду України від 02.11.2004 року в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Заявник звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Міського суду Центрального району м. Сімферополя АР Крим від 07.08.2001 року за нововиявленими обставинами посилалась на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, а саме, як вбачається з висновку експерта, суд не міг посилатись на норми статей 75, 81 Закону України «Про господарські товариства», що в подальшому призвело до того, що невідомі борги підприємства були переведені на засновника підприємства - її чоловіка ОСОБА_3 , а в подальшому і на заявника, як на спадкоємця свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, суд не погоджується з такими доводами заявника з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як передбачено ч.2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Водночас, згідно п.1 ч.4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Крім того, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 року у справі «Правєдная проти Росії» та рішення від 06.12.2005 року у справі «Попов проти Молдови», процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він мін би призвести до іншого результату судового розгляду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Також, у відповідності з п. 7 зазначеної Постанови роз`яснено, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Обставини, вказані заявником у заяві не є нововиявленими в розумінні ч. 2 ст.423 ЦПК України, а будь-яких інших доказів щодо підтвердження наявності нововиявлених обставин заявником не надано, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Разом з тим, у ч. 2 ст. 424 ЦПК України встановлено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

У заяві ОСОБА_2 посилається на те, що ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 20.01.2004 ОСОБА_3 було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження, а отже, рішення місцевого суду Центрального району м. Сімферополя АРК від 07.08.2001 вступило в силу щонайпізніше 20.01.2004, адже відповідно до ст. 231 ЦПК УРСР (в редакції від 29.06.2001) рішення суду, якщо воно не було оскаржене, набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження або на апеляційне подання. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Таким чином, ще однією підставою для відмови у задоволенні заяви є сплив трирічного строку на її подачу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

У заяві не вказується коли саме ОСОБА_2 стало відомо про ті або інші обставини, однак очевидним є порушення тридцятиденного строку щодо: експертного висновку, складеного у 2018 році, адже саме у 2018 році заявниці стало відомо про його існування; рішення ВРЮ про притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності від 24.12.2015 року, адже з цієї дати воно перебуває у відкритому доступі у мережі Інтернет; виписки про зняття з реєстрації № 02.1-7/72 від 17.09.1999, адже в ухвалі Апеляційного суду АРК від 26.08.2003 року, зазначено, що ОСОБА_3 звертався до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами саме з посиланням на те, що ним було змінено місце проживання, а отже, ця обставина була йому відома; щодо вимог АТ «ДніпроАзот» до ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, то їй ця обставина відома з 2017 року (коли було відкрито відповідне провадження у Подільському районному суді м. Києва).

Щодо довідки ГНІ від 12.08.1999 року, на яку посилається заявник, то копія відповідного документу не була додана до заяви, а тому суд не приймає до уваги посилання заявника на те, що ОСОБА_3 не знав стан діяльності свого ж підприємства та не отримував особисто зазначену довідку.

Зі змісту ст. 423 ЦПК України вбачається, що нововиявленими є ті обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Жодна з перелічених обставин, на які посилається ОСОБА_2 , не є такими, що відповідають визначенню нововиявленої обставини, а саме:

зі змісту ухвали Апеляційного суду АРК від 26.08.2003 року вбачається, що ОСОБА_3 у своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами посилався саме на те, що він змінив місце реєстрації, а його фірма нібито не працювала. Крім того, самому ОСОБА_3 і так були відомі зазначені обставини, а саме факт зміни місця реєстрації та стан діяльності його підприємства;

висновок експерта не існував на момент розгляду справи у 2001 році, адже був складений у 2018 році;

інформація щодо суддів АРК також не існувала на момент розгляду справи судом у 2001 році.

Згідно вимог п. 1 ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставини та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись Постановою Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, ст.ст. 423, 429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Місцевого суду Центрального району міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 07.08.2001 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ВАТ «ДніпроАзот» до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Залишити дане рішення в силі.

Відповідно до ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя