справа № 521/9097/19
провадження № 2з/521/173/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

20.06.2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеса Леонов О.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни, Толмачева Анатолія Георгійовича треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, про скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І., Толмачова А. Г., треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності.

Позивач у позовній заяві просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І. від 05.04.2019 року про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46327591, на підставі якого державним реєстратором Мельник Т.І. було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в. Також, позивач просив суд скасувати запис про право власності № 31044340 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який було внесено на підставі рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І. від 05.04.2019 року про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46327591, на житловий будинок, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в, за ОСОБА_5 . При цьому будь-які вимоги до відповідача ОСОБА_5 позивачем не висуваються.

Разом з позовною заявою, позивачем подана заява про забезпечення позову в якій вона просить суд: вжити заходів по забезпеченню позову, шляхом накладення заборони ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам проводити відчудження зареєстрованого за ОСОБА_5 житловий будинок, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в до набрання законної сили рішення суду по даній цивільній справі.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 31.05.2019 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду. Справа отримана суддею 03.06.2019 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду Леонова О.С. від 04.06.2019 року позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І., Толмачова А. Г., треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків встановлених судом.

Також, ухвалою судді Малиновського районного суду Леонова О.С. від 04.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій вона просить суд: вжити заходів по забезпеченню позову, шляхом накладення заборони ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам проводити відчуження зареєстрованого за ОСОБА_5 житловий будинок, загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в до набрання законної сили рішення суду по даній цивільній справі, було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

14.06.2019 року до суду надійшла від ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.

У період з 10.06.2019 року по 19.06.2019 року включно, суддя ОСОБА_6 . не здійснював повноважень у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

20.06.2019 року ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 .С. відкрито провадження за вищезазначеною позовною заявою.

З огляду на усунені недоліки позовної заяви, а саме уточнення позовних вимог та конкретизації позовних вимог до відповідачів, суд, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову, після усунення недоліків позовної заяви відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачці ОСОБА_1 в ході оформлення спадщини на належну їй 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стало відомо, що частина вказаного житлового будинку, а саме квартира під АДРЕСА_2 загальною АДРЕСА_3 54,8 кв. м., житловою площею 23,1 кв.м: у житловому будинку під літ. «А» АДРЕСА_4 . була незаконно виділена в натурі у самостійний об`єкт нерухомості житловий будинок А, загальною площею 54.8 кв. м.. житловою площею 23,1 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 та зареєстровано за ОСОБА_5 Як стверджує, заявниця вказане відбулося без відома та згоди інших співвласників та користувачів вказаного житлового будинку та надвірних споруд. Державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок була незаконно проведена за ОСОБА_5 на підставі рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004усправі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Так, ч. 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та з огляду на те, що між сторонами по справі виник спір щодо захисту права власності, яке за певних умов може бути порушено в результаті відчуження відповідачем спірного майна суд вважає доцільним заборонити ОСОБА_5 проводити відчуження зареєстрованого за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житлового будинку загальною площею 54,8 кв. м., житловою площею 23,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 ., оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може призвести до порушення права власності позивачадо моменту ухвалення рішення по суті спору.

В частині забезпечення позову шляхом заборони будь-яким іншим особам проводити відчуження зареєстрованого за ОСОБА_5 житлового будинку, заявницею не наведено обставин, та не надано доказів, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення у даний спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд приходить до висновку, що заявниці слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони будь-яким іншим особам проводити відчуження зареєстрованого за ОСОБА_5 житлового будинку.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заходи зустрічного забезпечення позову у вказаній справі не підлягають застосуванню, оскільки підстави, зазначені в ч.3 ст.154 ЦПК України відносно позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни, ОСОБА_8 Анатолія Георгійовича, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, про скасування державної реєстрації права власності - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову заборонити ОСОБА_5 проводити відчуження зареєстрованого за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житлового будинку загальною площею 54,8 кв. м., житловою площею 23,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 до моменту ухвалення рішення по суті спору.

В решті заяви відмовити.

Зустріне забезпечення не застосовується.

Копію ухвали суду направити ОСОБА_5 для відома.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали апеляційної скарги. Подача апеляційної скарги не зупиняє виконання даної ухвали, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Леонов О.С.