ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4683/19 Справа № 201/8035/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна про стягнення недоплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ СК Універсальна про стягнення недоплаченого страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 19.05.2018 року в місті Дніпрі на вулиці Набережній Перемоги водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем «ДАФ» д/н НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем «Фольцваген» д/н НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві приватної власності, завдавши автомобілю останнього механічних ушкоджень.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована у ПАТ СК Універсальна згідно страхового полісу АК/7334149 від 05.07.2017 року, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілих 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн.

Згідно із висновком судової автотоварознавчої експертизи № 0806/18/18 від 08.06.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольцваген» д/н НОМЕР_2 з урахуванням зносу складає 55 147,22 грн. Позивач через свого представника 21.05.2018 року надав страховику заяву про виплату страхового відшкодування. Страховик частково виконав свої зобов`язання перед позивачем, та 20.06.2018 року сплатив на рахунок СТО лише частину відшкодування в розмірі 34 543,85 грн, безпідставно недоплативши 20 603,37 грн.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 20 603,37 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 100,00 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СК Універсальна на користь ОСОБА_1 несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 14 909,35 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 100,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ СК Універсальна, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_2 19.05.2018 року о 17 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «ДАФ», д/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «ОДАЗ», д/н НОМЕР_3 , рухався в районі будинку № 134 по вулиці Набережна Перемоги в місті Дніпрі, де своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до повної зупинки або об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Факт дорожньо-транспортної пригоди та її фактичні обставини підтверджені постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05.06.2018 року у справі № 201/5761/18, якою відповідач ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2018 року є преюдиційними і доведенню не підлягають.

Як вбачається із наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_4 , є ОСОБА_1

Згідно із висновком експерта № 0806/18/18 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого власнику КТЗ, складеного судовим експертом Дроздовим ОСОБА_4 .В. 08.06.2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінних складових частин колісного транспортного засобу автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 55 147,22 грн (з урахуванням ПДВ), 49 453,20 грн. (без урахування ПДВ). Витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження склали 2 100,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ ВКФ АКС І К, яке є власником автомобіля «ДАФ», д/н НОМЕР_1 , застрахована згідно із полісом № АК/7334149 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик ПАТ СК Універсальна, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн.

21 травня 2018 року позивач через свого представника надав на адресу ПАТ СК Універсальна заяву про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив напрямок страхової виплати безпосередньо на ФОП ОСОБА_5 , який надає послуги з ремонту пошкодженого транспортного засобу. ПАТ СК Універсальна 20.06.2018 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 34 543,85 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості та доведеності, прийшовши до висновку, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт спричинення йому матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, і така шкода повинна бути відшкодована відповідачем. При визначення розміру матеріальної шкоди суд керувався висновком експерта № 0806/18/18 від 08.06.2018 року автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого власнику КТЗ, складеного судовим експертом Дроздовим ОСОБА_4 .В.

Однак, колегія суддів у повній мірі не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані крім іншого з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України Про страхування страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частиною першою статті 16 Закону України Про страхування передбачено, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч.1 ст. 990 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 22.1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 12, п.36.6 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Положеннями частини другої статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Доводи ПАТ СК Універсальна в апеляційній скарзі про те, що підстав для проведення позивачем в розумінні вимог ст. 34 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів оцінки не було, оскільки обов`язок щодо визначення розміру збитку покладено на страховика, що в свою чергу не тягне за собою обов`язку страховика, здійснювати розмір страхового відшкодування на підставі звіту про оцінку, наданого потерпілою особою, колегією суддів не приймаються до уваги як безпідставні.

Згідно порядку виплати страхового відшкодування відповідно до положень Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до п.35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

У відповідності до вимог п.36.2 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача з боку відповідача є саме неотримання коштів від відповідача протягом зазначених строків від дня отримання останнім вимоги про відшкодування, неприйняття рішення про здійснення страхового відшкодування чи про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Невиконання вказаних вимог є підставою для звернення до суду та стягнення зазначеної суми коштів згідно судового рішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою 21.05.2018 року про страхове відшкодування.

Як вище було встановлено, відповідач перерахував позивачу лише частину страхового відшкодування.

Станом на час розгляду справи по суті докази на підтвердження здійснення відповідачем виплати недоплаченої суми страхового відшкодування в матеріалах справи відсутні, відповідачем до суду не подані та до матеріалів справи не залучені.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання ПАТ СК Універсальна на звіт № 7218 про визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу від 11.06.2018 року, складений експертом оцінювачем ФОП ОСОБА_6 , колегією суддів не приймається до уваги, оскільки відомостей, що експерт попереджався про кримінальну відповідальність, він не містить.

Клопотання про призначення у справі судової експертизи не заявлялось.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір стягнутого з відповідача на користь позивача страхового відшкодування на суму франшизи, а саме до 13 909,35 грн., оскільки це передбачено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7334149 від 24.07.2017 року.

Згідно п.12.1 ст. 12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як убачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ТОВ ВКФ АКС І К, яке є власником автомобіля «ДАФ», д/н НОМЕР_1 , застрахована згідно із полісом № АК/7334149 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик ПАТ СК Універсальна, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнутої з ПАТ СК Універсальна на користь ОСОБА_1 несплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 14 909,35 грн., зменшивши цей розмір на суму франшизи до 13 909,35 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2019 року в частині розміру стягнутої з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна на користь ОСОБА_1 несплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 14 909,35 грн. змінити, зменшивши цей розмір на суму франшизи до 13 909,35 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко