Номер провадження 2/331/214/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2018 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому вказує на те, що з ОСОБА_3 - відповідачем по справі, вона перебувала в шлюбних відносинах з 1997 р. по 2007 р. Шлюб розірвано Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 42 від 15.11.1997 року.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Запорізькому національному університеті. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він кожний семестр сплачує за навчання суму, яка постійно зростає згідно договору про надання освітніх послуг № 1000/Д від 15.08.2017 року. Остання оплата за півроку навчання склала 5671,00 грн.

Їй не відомо де і ким працює її колишній чоловік, але відомо, що живе він у достатку, їздить на автомобілі та має змогу утримувати сина.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачка ОСОБА_1 просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , який продовжує навчання у Запорізькому національному університеті в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини, який продовжує навчання у Запорізькому національному університеті в розмірі 1/2 витрат на навчання, а саме 5671,00 грн. на рік, згідно договору про надання освітніх послуг № 1000/Д від 15.08.2017 року та квитанції про сплату півроку навчання, до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_4 двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 20.11.2018 року на 09 год. 30 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду на 06.03.2019 року на 15 год. 00 хв.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив суду, що його син ОСОБА_4 проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні. Оплату за навчання сина у Запорізькому національному університеті здійснює він особисто. ОСОБА_1 з ними не мешкає, в даний час знаходиться на заробітках в Російської Федерації. Оплата на навчання сина в сумі 5671 грн., на підтвердження якої позивачкою була надана квитанція № 67, була здійснена за його кошти, які він особисто надав ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення відповідача, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченим та оголошеними в судовому засіданні: свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , договором про надання освітніх послуг № 1000/Д від 15.08.2017 року, квитанцією про сплату за навчання від 29.08.2018 р., довідкою від 31.08.2018 р. ВНЗ про навчання дитини.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він навчається у Запорізькому національному університеті на денній формі навчання, спеціальність «Менеджмент організації і адміністрування». Батько ОСОБА_3 повністю його утримує, надає гроші необхідні для проживання. Оплату за його навчання у Запорізькому національному університеті здійснює батько особисто. Матір ОСОБА_1 з ними не мешкає, в даний час знаходиться на заробітках в Російської Федерації. Оплата за навчання в сумі 5671 грн., на підтвердження якої позивачкою була надана квитанція № 67, була здійснена за кошти батька, які той особисто надав ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні належні та допустимі докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , яка не довела, що саме вона утримує сина, навпаки, як слід з пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , саме батько піклується сином, оплачує його навчання.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. 180-182 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у зв`язку з її необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: М.В. Антоненко