Постанова

Іменем України

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 2-74/13

провадження № 61-49012св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Редевич Оксаною Миколаївною , на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2018 року у складі судді Денишенко Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що за умовами кредитного договору № 15/04/1145к-07 від 09 жовтня 2007 року, відповідач отримав кредит у розмірі 252 500 грн строком до 08 жовтня 2018 року. Через неналежне виконання позичальником взятих на себе за вказаним договором зобов`язань щодо своєчасного й повного погашення кредиту виникла заборгованість, розмір якої станом на 12 грудня 2012 року складає 517 624,78 грн, з яких: 103 295,52 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 135 814,32 грн - сума дострокового стягнення кредиту, 180 360,21 грн - відсотки за користування кредитом та 98 151,73 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, яку ПАТ «Універсал Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2013 року у складі головуючого судді Вітковського С. В. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 422 335,52 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 103 295,52 грн, суми дострокового стягнення кредиту в розмірі 135 814,32 грн, відсотків в сумі 180 360,21 грн та 2 862,47 грн пені. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Радевич О. М. про перегляд заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2013 року залишено без задоволення.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , його представника Редевич О. М. , на заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2013 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що наведені заявником в апеляційній скарзі причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження заочного рішення є неповажними, недоліки апеляційної скарги у визначений судом строк не усунуті, заяву із зазначенням нових поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не подано, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з підстав, визначених статями 357, 358 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У грудні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника Редевич О. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом необґрунтовано відмовлено у відкриті апеляційного провадження. Судом не враховано доводи заявника щодо поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення міськрайонного суду від 21 лютого 2013 року, зокрема щодо дати отримання ухвали суду про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та надано строк для надання відзиву.

Відзивів на касаційну скаргу до суду не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом статті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, за наслідками чого зробив висновок, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2013 року позов ПАТ «Універсал банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 422 335,52 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 103 295,52 грн, суми дострокового стягнення кредиту в розмірі 135 814,32 грн, відсотків у сумі 180 360,21 грн та 2 862,47 грн пені.

Копію вказаного рішення ОСОБА_1 отримав 01 березня 2013 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 47).

26 березня 2018 року представник ОСОБА_1 Редевич О.М. звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, розгляд якої призначено на 12 червня 2018 року, про що сторони повідомлено належним чином.

12 червня 2018 року представником відповідача Редевич О. М. подано клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без участі відповідача та його представника.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Радевич О. М. про перегляд заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2013 року залишено без задоволення.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2018 року оприлюднено 06 липня 2018 року.

Копія вказаної ухвали 13 липня 2018 року направлялася ОСОБА_1 на вказану у заяві про перегляд заочного рішення його адресу, проте повернулася до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а. с 78, 79).

29 серпня 2018 року копія ухвали суду від 12 червня 2018 року вдруге направлена на адресу відповідача (а. с. 81).

Доказів про отримання ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2018 року представником ОСОБА_1 - Редевич О. М. матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції встановив, що у поданій 17 вересня 2018 року апеляційній скарзі не наведено підстав та не доведено їх належними і допустимими доказами, які зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження рішення, у зв`язку із чим ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання вмотивованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення.

Вказана ухвала апеляційного суду отримана представником відповідача Редевич О. М. 08 жовтня 2018 року, а ОСОБА_1 10 жовтня 2018 року.

Постановляючи 16 листопада 2018 року ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , його представника Редевич О. М. , апеляційний суд, із урахуванням положень частин третьої, четвертої статті 357, статті 358 ЦПК України, виходив із того, що заявником недоліки апеляційної скарги не усунуті, вмотивовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не подано.

Мотиви з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 357 ЦПК Україниапеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України. Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК Українивстановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Норми ЦПК Українине містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпроголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

З урахуванням того, що заявник ОСОБА_1 , його представник Редевич О. М. , після надання строку на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року, не виконали вимог ухвали суду, апеляційний суд обґрунтовано, відповідно до вимог статей 357, 358 ЦПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , його представника Редевич О . М . , оскільки наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження були визнані ухвалою апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року неповажними та надано строк для подання вмотивованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та надання доказів щодо дати отримання ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2018 року, однак ні заявник ОСОБА_1 , ні його представник Редевич О. М. заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку не подали.

Верховним Судом враховано, що ОСОБА_1 та його представник Редевич О. М. отримали ухвалу апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року, якою надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, однак не вчинили будь-яких дій з її виконання, з урахуванням чого суд апеляційної інстанції був позбавлений процесуальної можливості ухвалити інше процесуальне рішення.

Перевіряючи доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , подану представником Редевич О.М. , щодо неналежного дослідження судом поважності наведених заявником причин пропуску строку на апеляційне оскарження та у зв`язку з цим порушення права на таке оскарження судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про їх безпідставність з огляду на відсутність особливих і непереборних обставин, які перешкоджали заявнику оскаржити його в апеляційному порядку у встановлені процесуальним законом строки.

Такі доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи та встановленими судом апеляційної інстанції фактичними обставинами, а тому не є обґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Редевич Оксаною Миколаївною , залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
В. С. Жданова В. М. Ігнатенко