Справа № 137/201/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" березня 2019 р.
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про втрату права на проживання, -
До суду звернулася ОСОБА_2 із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона є власником домоволодіння за адресою вул. Коцюбинського, 87, смт. Літин Літинського району Вінницької області. Вказує, що в даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який з 02.10.1982 року не проживає за вказаною адресою. В зв'язку із тим, що відповідач ОСОБА_3 протягом 30 років проживає за кордоном, відсутній без поважних причин, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки надалі це дасть змогу їй оформити субсидію.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій справу просить розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю. При винесенні рішення покладається на думку суду.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Відповідно до домової книги (а.с. 8-13) встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 14) судом встановлено, що ОСОБА_2 являється власником житлового будинку по вул. Коцюбинського, 87, смт. Літин Літинського району Вінницької області після смерті 16.05.2018 р. ОСОБА_4. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов (а.с. 18) встановлено, що ОСОБА_3 по вул. Коцюбинського, 87, в смт. Літин Літинського району Вінницької області не проживає.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів «2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки позивачка є законним власником домоволодіння за адресою вул. Коцюбинського, 87, смт. Літин Літинського району Вінницької області, а відповідач ОСОБА_3 більше тридцяти не проживає за вищезазначеною адресою та не являється членом сім'ї позивача, а тому вважається таким, що втратив право на проживання.
Судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81, 141, 247, 259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,317,319,321,386,391, 405 ЦК України, ст.71,72 ЖК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.