Справа № 712/8588/19
Провадження № 2/712/2019/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщення, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог від 23 липня 2019 року просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що вона є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , інша частина квартири належить її сину ОСОБА_3 .

Крім неї у вказаній квартирі зареєстровані: син - ОСОБА_3 , колишня невістка - ОСОБА_2 та онука - ОСОБА_4 ..

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з травня 2018 року, спроб вселитися і проживати у вказаному житлі не виявила.

Реєстрація відповідача в квартирі АДРЕСА_1 збільшує витрати по комунальним платежам та перешкоджає ОСОБА_1 у оформленні субсидії.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 вересня 2019 року, яку внесено до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Відзивів на позов чи інших заяв по суті спору до суду не надходило.

У вступному слові в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав. Додатково пояснила, що відповідач є її колишньою невісткою, яка після розірвання шлюбу покинула її та сина квартиру.

У судовому засіданні третя особа - ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги підтримав. Додатково пояснив, що відповідачка приходиться йому колишньою дружиною, з якою він проживав та прописав у квартирі АДРЕСА_1 . Шлюб з відповідачкою в 2019 року за рішенням суду розірвано. Фактично ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживала з 2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що в квартирі АДРЕСА_1 дійсно не проживає але не виписувалась добровільно, оскільки не має іншого місця для реєстрації; на даний час проживає в орендованому житлі. Вказала, що якщо позивач наполягає на своїх вимогах, то вона не заперечує щодо них; при цьому зауважила, що насправді покинула місце реєстрації у березні 2019 року.

Заслухавши вступне слово позивача, третьої особи та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 150 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 3 серпня 2005 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом НАН 160382 від 13 травя 2015 року, ОСОБА_1 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . (а.с.9,10)

Відповідно до свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 3 серпня 2005 року ОСОБА_3 належить 1/3 частини вищевказаної квартири (а.с.9)

Згідно з відомостями Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 12534-01-10 від 13 червня 2019 року, в квартирі АДРЕСА_1 з 11 травня 2007 року по теперішній час зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.13)

Відповідно до акта опитування сусідів від 13 червня 2019 року затвердженого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Привокзальний», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з травня 2018 року, особистих її речей в квартирі не має.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним.

Оскільки відповідач колишній член сімї позивача - ОСОБА_2 тривалий час не проживає та не має наміру проживати в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджено відповідачем у судовому засіданні, реєстрація її місця проживання у квартирі створює власникам перешкоди у користуванні своїм майном, які полягають в обов`язку нести витрати на комунальні послуги, що нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб, то такі перешкоди мають бути усунуті у судовому порядку, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаною квартирою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Суд враховує доводи відповідача про те, що насправді вони виселилась із спірної квартири у березні 2019 року, але відхиляє такі у зв`язку з ненаданням суду належних та допустимих доказів про це.

Враховуючи задоволення позову, а також звільнення позивача від сплати судового збору як інваліда ІІ групи, з ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 316, 321, 405 ЦК України суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у виді судового збору у розмірі 768 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкас протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , телефон: НОМЕР_4 .

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя: Я.В. Пересунько