Справа № 739/147/19
Номер провадження 2/739/164/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря- Худорба Р.Г.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача ОСОБА_2 до Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
В січні 2019 року ОСОБА_1 , діючи через представника, адвоката Костюченка Владислава Костянтиновича, звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити додатковий строк у 3 (три) місяці, достатній для прийняття спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті батька, ОСОБА_3 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 , який був зареєстрований у АДРЕСА_1 Чернігівської області, АДРЕСА_2 .
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) з земель, яка перебувала у колективній власності КСГП «Комунар» розміром 5.39 в умовних кадастрових гектарах.
Позивач вважав, що прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, проте при зверненні до нотаріуса йому було роз`яснено, що до спадщини, яка відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України, мають застосовуватися правила саме цього кодексу в разі неприйняття спадщини за цивільним кодексом УРСР. Внаслідок чого було рекомендовано звернутися до суду за визначенням додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, але від останнього до суду надійшла заява з проханням провести розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Печенюгівської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.
Встановлено, що позивач доводиться сином спадкодавцю, ОСОБА_3 (а.с.6).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Після його смерті залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) з земель, які перебували у колективній власності КСГП «Комунар» розміром 5,39 в умовних кадастрових гектарах (а.с.7).
З довідки Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернівської області від 24.07.2018 р № 687 вбачається, що станом на час смерті ОСОБА_3 позивач проживав разом з ним за адресою АДРЕСА_2 (а.с 5).
З відповіді на запит суду від 24.04.2019 року № 604/01-16 нотаріуса вбачається, що спадкової справи щодо спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилося (а.с.16).
Оцінюючи встановлені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне:
Як встановлено, днем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За змістом ч.4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу 2004 року, відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.
Статтею 549 ЦК УРСР спадщина передбачалося прийняття спадщини шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Суд вважає, що хоча позивач і проживав разом з спадкодавцем, проте він не прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки зазначена норма набрала чинності з лише з 01.01.2004 року.
Разом з тим відсутні відомості про те, що позивач вступив у фактичне володіння спадковим майном спадкодавця у відповідності до 549 ЦК УРСР.
Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу ві дкриття спадщини. Згідно з ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому заява про прийняття спадщини мала подаватися спадкоємцем особисто (п. 2 ст. 1269 ЦК України).
Отже суд вважає, що за відсутності відомостей про вступ в фактичне володіння спадковим майном, позивач мав приймати спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в порядку, визначеному Цивільним кодексом України
Таким чином, якщо виходити з того, що спадщина до 01.01.2004 року не була прийнята позивачем, він пропустив строк прийняття спадщини.
Оцінюючі поважність причин пропуску, суд виходить з того, що спадщина відкрилася у період дії ч.4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу 2004 року, станом на час відкриття спадщини позивач проживав разом з спадкоємцем, отже він добросовісно помилявся щодо прийняття ним спадщини, вважаючи, що сам лише факт спільного проживання є підставою для прийняття спадщини згідно з ст. 549 ЦК УРСР та згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За таких обставин суд доходить висновку про поважність причин пропуску спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову та той факт, що визнання відповідачем, Печенюгівською сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області, позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 1272 ЦПК України доходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Суд вважає, що спір виник внаслідок невикористання позивачем можливості своєчасного звернення до органів нотаріату за оформленням спадщини. Отже, судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід покласти на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 83, 258-259, 263-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернівської області про встановлення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини задовольнити.
Встановити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 додатковий строк у 3 (три) місяці, достатній для прийняття спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.О.Кочура