КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 361/5190/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5876/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Василишин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування жилим будинком, надвірними будівлями та спорудами, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування жилим будинком, надвірними будівлями та спорудами, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування жилим будинком, надвірними будівлями та спорудами, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування жилим будинком, надвірними будівлями та спорудами,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2018 року,

встановив:

у вересні 2017 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просила усунути перешкоди у користуванні житлом та встановити порядок користування жилим будинком з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 1/6 частина спірного жилого будинку. Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яким належить по 1/6 спірного будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та ОСОБА_4 , якій належить Ѕ частина будинку. Оскільки між нею та іншими співвласниками виникають конфлікти з приводу користування та утримання будинку, вона просила визначити порядок користування будинком, згідно якого виділити їй у користування частину приміщень першого поверху загальною площею 88,4 кв.м., жилою площею 35 кв.м, а саме - кухню « 2-1 » площею 12,7 кв.м, санвузол «2-2» площею 2,7 кв.м, коридор «2-3» площею 11,1 кв.м, жилу кімнату «2-4» площею 17,0 кв.м, жилу кімнату «2-5» площею 9,2 кв.м, шафу «2-6» площею 0,6 кв.м, жилу кімнату «2-8» площею 12,1 кв.м, кухню «2-9» площею 7,4 кв.м, санвузол «2-10» площею 2,4 кв.м, веранду «2-1» площею 9,4 кв.м, загальною площею 84,6 кв.м, в тому числі жилою площею 38,3 кв.м, а також літню кухню під літерою «Ж»; приміщення коридору «2-7» площею 11,0 кв.м (сходова клітина першого поверху будинку «А-1») залишити у спільному користуванні ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; решту приміщень жилого будинку (« А-1 » та «А-2») та господарських (прибудинкових споруд) залишити у спільному користуванні відповідачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій з урахуванням збільшення та уточнення позовних вимог просила виділити їй у користування частину приміщення спірного будинку на першому, другому та третьому поверхах, а саме - жилу кімнату «2-8» площею 12,1 кв.м, кухню «2-9» площею 7,4 кв.м, санвузол «2-10», площею 2,4 кв.м; допоміжне приміщення «2-12» площею 22,6 кв.м, веранду « 2-ІП » площею 9,3 кв.м; на третьому поверсі (мансарда) - приміщення «2-У» площею 24,0 кв.м, а також виділити їй у користування сарай-літню кухню під літерою «Б», вбиральню під літерою «В», 1/6 частину тротуару та огорожі.

У жовтні 2017 року відповідач ОСОБА_4 звернулася з зустрічною позовною заявою про встановлення порядку користування жилим будинком, надвірними будівлями та спорудами та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила виділити їй у користування частину спірного жилого будинку, а саме - приміщення на 1, 2 та 3 поверхах загальною площею 220 кв.м., жилою площею 88,5 кв.м., які складають квартиру №1та НОМЕР_2, та Ѕ частину гаража під літерою «Д», сарай під літерою «Г», вбиральню та частину тротуару та огорожі. Порядок користування іншими приміщеннями будинку встановити з урахуванням думки інших співвласників.

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 також звернувся до суду із зустрічним позовом про встановлення порядку користування жилим будинком, в якому з урахуванням збільшення та уточнення позовних вимог просив виділити йому у користування частину спірного будинку, а саме - на першому поверсі - жилу кімнату «2-5» площею 9,2 кв.м; на другому поверсі - жиле приміщення «2-11», площею 10,2 кв.м, приміщення «2-Й», площею кв.м; Ѕ частину гаражу під літерою «Д», літню кухню під літерою «З», 1/6 частину тротуару та огорожі, приміщення веранди залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , коридор та шафу залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 за первісним позовом, та позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за зустрічними позовами було задоволено частково. Визначено порядок користування жилим будинком АДРЕСА_1 :

- виділено у користування ОСОБА_5 приміщення жилого будинку, позначені у Технічному паспорті від 08 травня 2018 року, виготовленому комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське БТІ», як квартира НОМЕР_2 , загальною площею 274,1 кв.м, жилою площею 48,5 кв.м з приміщеннями першого поверху жилого будинку «А-1»: кухня «2-1» площею 12,7 кв.м, санвузол «2-2» площею 2,7 кв.м, коридор «2-3» площею 11,1 кв.м; жила кімната «2-4» площею 17,0 кв.м; жила кімната «2-5» площею 9,2 кв.м; веранда «2-І» площею 9,4 кв.м, а також літню кухню «Ж».

- виділено у користування ОСОБА_2 приміщення жилого будинку, позначені у Технічному паспорті від 08 травня 2018 року, виготовленому комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське БТІ», як квартира НОМЕР_2 , загальною площею 274,1 кв.м, жилою площею 48,5 кв.м з приміщеннями першого поверху жилого будинку «А-1»: жила кімната «2-8» площею 12,1 кв.м; кухня «2-9» площею 7,4 кв.м; санвузол «2-10» площею 2,4 кв.м; приміщеннями другого поверху: допоміжне «2-12» площею 22,6 кв.м, веранда «2-ІІІ» площею 9,3 кв.м, а також надвірні будівлі: сарай-літня кухня «Б».

- виділено у користування ОСОБА_3 приміщення житлового будинку, позначені у Технічному паспорті від 08 травня 2018 року, виготовленому комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське БТІ», як квартира НОМЕР_2 , загальною площею 274,1 кв.м, жилою площею 48,5 кв.м з приміщенням другого поверху жилого будинку «А- І »: жила кімната «2-11» площею 10,2 кв.м; приміщеннями третього поверху: приміщення « 2-ІУ » площею 62,8 кв.м, приміщення «2-У» площею 24,0 кв.м, а також надвірні будівлі: 1/2 частину гаража «Д» (північна частина), літню кухню «З».

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 приміщення першого поверху жилого будинку «А -1 »: коридор «1-7» площею 11,0 кв.м, шафа «2-6» площею 0,6 кв.м; приміщення другого поверху: приміщення «1-Й» площею 49,6 кв.м.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 надвірні будівлі та споруди: яма вигрібна «Я», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділено у користування ОСОБА_4 приміщення жилого будинку, позначені у Технічному паспорті від 08 травня 2018 року, виготовленому комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське БТІ», як квартира НОМЕР_1 , загальною площею 83,9 кв.м, жилою площею 42,2 кв.м з приміщеннями: на першому поверсі: коридор «1-1» площею 9,6 кв.м, санвузол «1-2» площею 3,5 кв.м, допоміжне приміщення «1-3» площею 8,1 кв.м, жила кімната 1-4, площею 17,7 кв.м, жила кімната 1-5, площею 15,1 кв.м, жила кімната «1-6» площею 9,4 кв.м, кухня «1-7» площею 6,9 кв.м, їдальня «1-8» площею 7,5 кв.м, веранда «1-І» площею 6,1 кв.м та квартира № 3 загальною площею 162,8 кв.м, жилою площею 29,0 кв.м, з приміщеннями на першому поверсі: веранда «3-1» площею 4,1 кв.м, сходова «3-2» площею 4,9 кв.м, санвузол «3-3» площею 3,2 кв.м; на другому поверсі: сходова «3-4» площею 4,3 кв.м, кухня «3-5» площею 11,3 кв.м, жила кімната «3-6» площею 29,0 кв.м, котельня «3-7», площею 5,3 кв.м, веранда «1-І» площею 10,6 кв.м, приміщення «З-ІІ» площею 46,1 кв.м; мансарда: приміщення «З-ІІІ» площею 44,0 кв.м, а також надвірні будівлі та споруди: 1/2 частина гаража «Д» (південна частина), сарай «Г», вбиральня «Е», вигрібна яма «Я1».

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надвірні будівлі та споруди: навіс «И», тротуар «Т» й огорожу «И», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати частково та ухвалити нове, яким встановити інший порядок користування жилим будинком ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. В частині визначення порядку користування ОСОБА_4 - залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить рішення залишити без змін.

ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх представників, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом про визначення порядку користування жилим будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_5 вказувала, що вона та відповідачі є співвласниками будинку в порядку спадкування спільно по 1/6 - вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті їх батька - ОСОБА_7 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2001. Інша Ѕ частина будинку належить ОСОБА_4 . Оскільки між співвласниками не досягнуто згоди щодо порядку користування будинком, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не беруть участь в утриманні будинку, вона просила визначити такий порядок.

В зустрічних позовних заявах ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також просили визначити порядок користування будинком.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі склався порядок користування будинком, згідно якого ОСОБА_4 разом з членами своєї родини - сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 користується приміщеннями будинку на 1, 2 та 3 поверхах, які складають НОМЕР_1 та НОМЕР_3 та мають окремий вхід. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживають на 1 поверсі будинку в кв. НОМЕР_2 , тому їм було виділено приміщення на 1 та частково на 2 поверсі. Відповідачу ОСОБА_3 було виділено частину приміщень на 2 та 3 поверхах, де допоміжні приміщення можуть бути переобладнані у жилі. Частина приміщень була залишена у спільному користуванні ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає матеріалам справи.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та посилався на положення ст. 41 Конституції України, ст. 321, 383 ЦК України.

Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду із позовом, позивач на власний розсуд обирає відповідний спосіб захисту.

Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували після смерті їх батька - ОСОБА_7 Ѕ частину жилого будинку АДРЕСА_1 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2001, виданого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори. В Свідоцтві вказано, що будинок позначений на плані літерами «А-Г» жилою площею 204,5 кв.м. Інша Ѕ частина будинку на той час належала ОСОБА_10 , їх діду.

ОСОБА_4 успадкувала Ѕ частину вказаного будинку після смерті свого чоловіка - ОСОБА_11 , який в свою чергу успадкував її після смерті свого батька - ОСОБА_10 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.2012, виданого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори. В Свідоцтві вказано, що будинок позначений на плані літерою «А» загальною площею 485,5 кв.м., жилою - 204,5 кв.м.

Згідно Технічного паспорту від 15.12.2000 вказаний будинок мав загальну площу 441,5 кв., жилу - 204,5 кв.м, та в ньому було визначено дві квартири.

В період розгляду справи 08.05.2018 КП Броварської міської ради «Броварське БТІ» було виготовлено Технічний паспорт (а/с 241-249 т. 1), відповідно до якого в будинку є три квартири, а саме: належна ОСОБА_4 Ѕ частина будинку - квартира НОМЕР_1 загальною площею 83,9 кв.м, жилою площею 42,2 кв. м, та НОМЕР_3 загальною площею 162,8 кв.м, жилою площею 29 кв.м. Інша 1/2 частина будинку складають приміщення квартири НОМЕР_2 загальною площею 274,1 кв.м., жилою площею 48,5 кв.м. Загальна площа будинку становить 520,8 кв.м, жила площа 119,7 кв.м. Самочинна забудова, переобладнана площа становить: в НОМЕР_1 - 14,2 кв.м., в кв. НОМЕР_2 - 9,3 кв.м., в кв. НОМЕР_3 - 58,7 кв.м.

В ч. 1 ст. 356 ЦК України дано визначення спільної часткової власності, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке становить єдине ціле.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок.

Таким чином, встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

З матеріалів справи вбачається, що в будинку зареєстровані всі учасники справи. В складі сім`ї ОСОБА_5 проживають неповнолітня ОСОБА_12 , малолітній ОСОБА_13 , малолітня ОСОБА_14 , а також перебувають під її опікою діти ОСОБА_2 - неповнолітня ОСОБА_15 , малолітня ОСОБА_16 , малолітній ОСОБА_16 В складі сім`ї ОСОБА_2 проживають малолітня ОСОБА_9 , малолітня ОСОБА_17 та малолітня ОСОБА_18 (а/с 80 т . 1).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 посилається на те, що в результаті визначеного судом першої інстанції порядку користування будинком ОСОБА_3 виділено найменшу та найбільш непридатну для проживання частину будинку, оскільки частина приміщень на 2 та всі приміщення на 3 поверсі непридатні для проживання та потребують капітального ремонту, хоча він виконує в реконструкції будинку одну з найважливіших функцій, він провів ремонт та реконструкцію другого та третього поверхів, замінив дах, перекриття та опори між поверхами, оскільки були неправильно встановлені, та брав участь у ремонті 1 поверху. Той факт, що він не проживав в будинку не повинен обмежувати його права.

При визначенні судом першої інстанції порядку користування вказаним жилим будинком було враховано порядок користування, який фактично склався між сторонами. Такий порядок не порушує права інших співвласників будинку, про що свідчить той факт, що рішення суду іншими сторонами по справі не оскаржується.

Заява від імені ОСОБА_2 від 30.05.2019, адресована до суду апеляційної інстанції, в якій вона просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3 також не може бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції, оскільки вона не оскаржувала рішення.

Доводи представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_3 має право на більшу частину приміщень 2 поверху, оскільки здійснював ремонтні роботи, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ним не конкретизовано обсяг таких робіт та їх вартість, і тому факт їх здійснення не може впливати на розмір його частки в успадкованому майні. Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Однак між співвласниками не існувало раніше такої домовленості та не встановлювався порядок використання спільного майна.

Факт здійснення таких робіт відповідає зазначеному в ст. 322 ЦК України покладеному на власника обов`язку утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Також ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися з вимогами щодо компенсації частини вартості таких робіт до інших співвласників, яким були виділені ці приміщення.

Посилання апелянта на те, що виділення веранди «2-1» ОСОБА_5 позбавило його безперешкодного доступу до своїх приміщень в будинку і він просить залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вхід до будинку з приміщення «2-1» на першому поверсі будинку, також не може бути підставою для зміни рішення в цій частині, оскільки цим входом користується ОСОБА_5 до частини приміщень, якими вона користується, в складі сім`ї якої проживають 6 неповнолітніх дітей, і в спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишаються приміщення на 1 та 2 поверсі зі сходами. Апелянтом не доведено, що вхідні групи не є рівноцінними, а вхід зі сторони коридору «2-7» був запасним та не є безпечним.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було вирішено питання про порядок користування сараями під літерами «Б» та «Ж» є безпідставними, оскільки сарай-літня кухня під літерою «Ж» був виділений у користування ОСОБА_19 . І ., а сарай-літня кухня під літерою «Б» - ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено докази, зроблені висновки відповідають обставинам справи, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній карзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2019 року.

Головуючий

Судді