Справа № 522/821/19
Провадження № 2/522/344/19
16 жовтня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді - Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Стогнієнко Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в прорядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лузанівка» до ОСОБА_1 , про стягнення збитків за договором оренди, -
Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд :
- суму сплаченого судового збору в розмірі 4 355 гривень 68 копійок.
В обґрунтування позову зазначив, що 28.03.2011 року між ТОВ « Лузанівка», як орендарем, та ФОП ОСОБА_1, як суборендарем, укладено договір суборенди операційного торгівельного обладнання № 28.
Підставою звернення до суду із позовом стали посилання позивача на те, що суборендарем не повернуто обладнання орендарю та його за адресою узгодженого використання не виявлено, таким чином обладнання вважається втраченим, з огляду на що у позивача виникло право вимоги на відшкодування збитків у розмірі вартості переданого за актами прийому-передачі обладнання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
28.03.2011 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лузанівка, як орендарем, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як суборендарем, укладено договір суборенди операційного торгівельного обладнання № 28 .
Відповідно до п.1.1 Договору № 28, орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування за плату операційне торгівельне обладнання.
У відповідності із пунктом 4.9 Договору № 28, передача суборендарю обладнання в суборенду не зумовлює одночасної передачі права власності на нього, а надає суборендарю тільки право користування протягом терміну дії Договору.
На виконання умов Договору № 28 орендар передав, а суборендар прийняв відповідне обладнання:
-за актом прийому-передачі від 28.03.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 29 020,00 грн.;
-за актом прийому-передачі від 28.06.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 34 582,00 грн.;
-за актом прийому-передачі від 11.10.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 19 816,00 грн.
Відповідно до пункту 3.1. Договору №28, по закінченню строку суборенди Суборендар зобов`язаний повернути Орендарю Обладнання за актами прийому-передачі.
Строк дії Договору №28 відповідно до пункту 11.1 закінчився 31 грудня 2014 року.
Позивач зазначає, що станом на 31 грудня 2014 року обладнання не було повернуто.
Відповідно до пункту 11.7. Договору №28, закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Відповідно до акту від 22 серпня 2018 року, складеного торговим представником ТОВ «Лузанівка», обладнання за адресою його узгодженого використання не виявлено.
З огляду на те, що Суборендар не повернув обладнання Орендарю та за адресою його узгодженого використання не виявлено, обладнання з 22 серпня 2018 року вважається втраченим. Таким чином, у Позивача з 22 серпня 2018 року виникло право вимоги на відшкодування збитків у розмірі вартості переданого за актами прийому-передачі обладнання.
30.03.2011 року між ТОВ «Лузанівка», як орендарем, та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , як суборендарем, укладено договір суборенди операційного торгівельного обладнання № 25 .
Відповідно до пункту 1.1. Договору №25, Орендар передає, а Суборендар приймає у строкове платне користування за плату операційне торгівельне обладнання.
У відповідності із пунктом 4.9. Договору №25, передача Суборендарю обладнання в суборенду не зумовлює одночасної передачі права власності на нього, а надає Суборендарю тільки право користування протягом терміну дії даного Договору.
На виконання умов Договору № 25 орендар передав, а суборендар прийняв відповідне обладнання:
-за актом прийому-передачі від 30.03.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 52 532,00 грн.;
-за актом прийому-передачі від 05.06.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 48 260,00 грн.;
-за актом прийому-передачі від 12.11.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 24 160,00 грн.;
-за актом прийому-передачі від 06.12.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 24 160,00 грн.
Відповідно до пункту 3.1. Договору №25, по закінченню строку суборенди Суборендар зобов`язаний повернути Орендарю Обладнання за актами прийому-передачі.
Строк дії Договору №28 відповідно до пункту 11.1 закінчився 31 грудня 2014 року.
Позивач зазначає, що станом на 31 грудня 2014 року обладнання не було повернуто.
Відповідно до пункту 11.7. Договору №25, закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Відповідно до акту від 23 серпня 2018 року, складеного торговим представником ТОВ «Лузанівка», обладнання за адресою його узгодженого використання не виявлено.
З огляду на те, що Суборендар не повернув обладнання Орендарю та за адресою його узгодженого використання не виявлено, обладнання з 23 серпня 2018 року вважається втраченим. Таким чином, у Позивача з 23 серпня 2018 року виникло право вимоги на відшкодування збитків у розмірі вартості переданого за актами прийому-передачі обладнання.
26.04.2011 року між ТОВ «Лузанівка», як орендарем, та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , як суборендарем, укладено договір суборенди операційного торгівельного обладнання № 46 .
Відповідно до пункту 1.1. Договору №46, Орендар передає, а Суборендар приймає у строкове платне користування за плату операційне торгівельне обладнання.
У відповідності із пунктом 4.9. Договору №46, передача Суборендарю обладнання в суборенду не зумовлює одночасної передачі права власності на нього, а надає Суборендарю тільки право користування протягом терміну дії даного Договору.
На виконання умов Договору № 46 орендар передав, а суборендар прийняв відповідне обладнання:
-за актом прийому-передачі від 26.04.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 5 770,00 грн.;
-за актом прийому-передачі від 16.05.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 33 003,00 грн.;
Відповідно до пункту 3.1. Договору №46, по закінченню строку суборенди Суборендар зобов`язаний повернути Орендарю Обладнання за актами прийому-передачі.
Строк дії Договору №46 відповідно до пункту 11.1 закінчився 31 грудня 2014 року.
Позивач зазначає, що станом на 31 грудня 2014 року обладнання не було повернуто.
Відповідно до пункту 11.7. Договору №46, закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Відповідно до акту від 28 серпня 2018 року, складеного торговим представником ТОВ «Лузанівка», обладнання за адресою його узгодженого використання не виявлено.
З огляду на те, що Суборендар не повернув обладнання Орендарю та за адресою його узгодженого використання не виявлено, обладнання з 28 серпня 2018 року вважається втраченим. Таким чином, у Позивача з 28 серпня 2018 року виникло право вимоги на відшкодування збитків у розмірі вартості переданого за актами прийому-передачі обладнання.
07.05.2011 року між ТОВ «Лузанівка», як орендарем, та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , як суборендарем, укладено договір суборенди операційного торгівельного обладнання № 57 .
Відповідно до пункту 1.1. Договору №57, Орендар передає, а Суборендар приймає у строкове платне користування за плату операційне торгівельне обладнання.
У відповідності із пунктом 4.9. Договору №57, передача Суборендарю обладнання в суборенду не зумовлює одночасної передачі права власності на нього, а надає Суборендарю тільки право користування протягом терміну дії даного Договору.
На виконання умов Договору № 57 орендар передав, а суборендар прийняв відповідне обладнання:
-за актом прийому-передачі від 07.05.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 7 195,00 грн.;
Відповідно до пункту 3.1. Договору №57, по закінченню строку суборенди Суборендар зобов`язаний повернути Орендарю Обладнання за актами прийому-передачі.
Строк дії Договору №57 відповідно до пункту 11.1 складає три тори, тобто до 07.05.2014 року.
Позивач зазначає, що станом на 07.05. 2014 року обладнання не було повернуто.
Відповідно до пункту 11.7. Договору №57, закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Відповідно до акту від 28серпня 2018 року, складеного торговим представником ТОВ «Лузанівка», обладнання за адресою його узгодженого використання не виявлено.
З огляду на те, що Суборендар не повернув обладнання Орендарю та за адресою його узгодженого використання не виявлено, обладнання з 28 серпня 2018 року вважається втраченим. Таким чином, у Позивача з 28 серпня 2018 року виникло право вимоги на відшкодування збитків у розмірі вартості переданого за актами прийому-передачі обладнання.
18.05.2011 року між ТОВ «Лузанівка», як орендарем, та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , як суборендарем, укладено договір суборенди операційного торгівельного обладнання № 64 .
Відповідно до пункту 1.1. Договору №64, Орендар передає, а Суборендар приймає у строкове платне користування за плату операційне торгівельне обладнання.
У відповідності із пунктом 4.9. Договору №64, передача Суборендарю обладнання в суборенду не зумовлює одночасної передачі права власності на нього, а надає Суборендарю тільки право користування протягом терміну дії даного Договору.
На виконання умов Договору № 64 орендар передав, а суборендар прийняв відповідне обладнання:
-за актом прийому-передачі від 18.05.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 4 983.00 грн.;
Відповідно до пункту 3.1. Договору №64, по закінченню строку суборенди Суборендар зобов`язаний повернути Орендарю Обладнання за актами прийому-передачі.
Строк дії Договору №64 відповідно до пункту 11.1 складає три роки, тобто до 18.05.2014 року.
Позивач зазначає, що станом на 18.05. 2014 року обладнання не було повернуто.
Відповідно до пункту 11.7. Договору №64, закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Відповідно до акту від 27 серпня 2018 року, складеного торговим представником ТОВ «Лузанівка», обладнання за адресою його узгодженого використання не виявлено.
З огляду на те, що Суборендар не повернув обладнання Орендарю та за адресою його узгодженого використання не виявлено, обладнання з 27 серпня 2018 року вважається втраченим. Таким чином, у Позивача з 27 серпня 2018 року виникло право вимоги на відшкодування збитків у розмірі вартості переданого за актами прийому-передачі обладнання.
21.05.2011 року між ТОВ «Лузанівка», як орендарем, та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , як суборендарем, укладено договір суборенди операційного торгівельного обладнання № 67 .
Відповідно до пункту 1.1. Договору №67, Орендар передає, а Суборендар приймає у строкове платне користування за плату операційне торгівельне обладнання.
У відповідності із пунктом 4.9. Договору №67, передача Суборендарю обладнання в суборенду не зумовлює одночасної передачі права власності на нього, а надає Суборендарю тільки право користування протягом терміну дії даного Договору.
На виконання умов Договору № 67 орендар передав, а суборендар прийняв відповідне обладнання:
-за актом прийому-передачі від 21.05.2011 року, передано обладнання, заставна вартість якого складає 6 898,00 грн.;
Відповідно до пункту 3.1. Договору №67, по закінченню строку суборенди Суборендар зобов`язаний повернути Орендарю Обладнання за актами прийому-передачі.
Строк дії Договору №67 відповідно до пункту 11.1 складає три роки, тобто до 21.05.2014 року.
Позивач зазначає, що станом на 21.05. 2014 року обладнання не було повернуто.
Відповідно до пункту 11.7. Договору №67, закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Відповідно до акту від 27 серпня 2018 року, складеного торговим представником ТОВ «Лузанівка», обладнання за адресою його узгодженого використання не виявлено.
З огляду на те, що Суборендар не повернув обладнання Орендарю та за адресою його узгодженого використання не виявлено, обладнання з 27 серпня 2018 року вважається втраченим. Таким чином, у Позивача з 27 серпня 2018 року виникло право вимоги на відшкодування збитків у розмірі вартості переданого за актами прийому-передачі обладнання.
Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За правилами статті 14 ЦК України цивільні права та обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з частиною 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму ( оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( стаття 525 ЦК України).
Враховуючи вищевикладене загальна сума збитків, що повинен відповідач відшкодувати позивачу становить 290 379,00 грн.
Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач - ОСОБА_1 припинила свою діяльність, як фізична особа-підприємець.
Відповідно до аналізу статей 51,52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язання для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ( виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року у справі № 6-125цс13.
Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву.
Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем умов договору Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 355,68 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму .
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-175, 224, 265 ГК України, ст. 509, 530, 612, 625, 626, 628, 629, ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лузанівка» до ОСОБА_1 , про стягнення збитків за договором оренди, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 22.10.2019 року.
Суддя: Абухін Р.Д.