Номер провадження: 22-ц/813/1608/19
Головуючий у першій інстанції Гуревсмький В.К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/15423/14-ц

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра»;

- відповідачі -1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки і договору поруки, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Стрюковою І.О., на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Гуревського В.К. 06 квітня 2018 року,

встановив:

У вересні 2014 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 05/12/2007/840-К/1259 від 24.12.2007 р. станом на 12.08.2014 року в розмірі - 287 434,38 доларів США, що за курсом НБУ становить - 3 686 627,04 грн. та в рівних частках судові витрати.

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що 24.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №05/12/2007/840-К/1259, відповідно якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі - 153 169,99 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 12,49% річних та комісій за розрахунки за цим договором у розмірі - 1,25% від суми виданих коштів за винятком суми виданої на оплату цієї комісії, строком повернення кредиту не пізніше - 23.12.2032 року, а відповідач зобов`язався сплачувати платежі встановлені договором, згідно графіку погашення, додатків до договору.

В забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов`язаних із порушенням умов кредитного договору, Банк уклав в день укладення цього договору з ОСОБА_1 договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г., згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме - земельну ділянку, що знаходиться за адресою: - територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, державний акт серії НОМЕР_1 , кадастровий номер № НОМЕР_2 ; - територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, державний акт серії НОМЕР_3 , кадастровий номер № НОМЕР_4 .

В якості забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов`язаних із порушенням умов кредитного договору, Банк укладає в день укладення цього договору з ОСОБА_2 договір поруки №05/12/2007/840-П/1259 та з ОСОБА_3 договір поруки №05/12/2007/840-П/1259. Відповідно до договорів поруки поручитель поручився за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань у повному обсязі, відповідно п. 1.3 договорів поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за невиконання умов договору.

У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки за кредитним договором не виконує, станом на 12 .08.2014 року виникла заборгованість у вищевказаному розмірі (Т. 1, а. с. 2 - 5).

Не визнавши первісний позов Банку, у березні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі їх представника - ОСОБА_4 , звернулися до суду із вищезазначеним зустрічним позов, в якому просять визнати недійсними: 1) кредитний договір №05/12/2007/840-К/1259 від 24.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра»; 2) договір іпотеки від 24.12.2007 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 ; 3) договір поруки №05/12/2007/840-П/1259 від 24.12.2007 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 ; 4) договір поруки №05/12/2007/840-П/1259 від 24.12.2007 року укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 ..

Відповідачі обґрунтовують свої зустрічні вимоги тим, відповідно до Кредитного договору №05/12/2007/840-К/1259 від 24.12.2007 року Банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі - 153 169,99 доларі США, строком з - 23.12.2007 року по 23.12.2032 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 12,49% річних, у порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою «Перше житло». В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 24.12.2007 року між ОСОБА_1 та Банком було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме, земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4 , за адресою: Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , за адресою - Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області. Наданий ОСОБА_1 кредит також забезпечений порукою ОСОБА_2 , що підтверджується договором поруки №05/12/2007/840-П/1259 від 24.12.2007 року, та порукою ОСОБА_3 , що підтверджується договором поруки №05/12/2007/840-П/1259 від 24.12.2007 року.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вважають, що вищевказаний кредитний договір укладено з порушенням вимог діючого законодавства України, а подальше його використання завдає значних матеріальних збитків. Відповідно до пункту 1.2 Договору кредиту, кредит надається Позичальнику на наступні цілі: проведення розрахунків по договору купівлі продажу, згідно якого позичальник придбаває у власність нерухоме майно: - земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_4 ) за адресою: Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області ; - земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2 ) за адресою: Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Отже, з умов кредитного договору вбачається, що кошти були наданні в споживчих цілях для придбання земельних ділянок за програмою «Перше житло». Таким чином, оспорюваний кредитний договір являється договором споживчого кредиту.

ОСОБА_1 вказує, що згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. п. 2.1, 2.4, п. 3.1, 3.2, п. 3.4 розділу 3 Постанови НБУ № 168 від 10 липня 2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», п. 3.2. розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року, такої переддоговірної роботи з ними банком не було проведено. Також його не було повідомлено про наявні форми кредитування, відмінності між ними. Натомість, банк запропонував йому укласти договір за ануїтентною схемою, яка є найбільш не вигідно для нього і відповідно найбільш вигідною для банку. Крім того, йому взагалі не було повідомлено про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, що призвело до того, що позивач був позбавлений можливості реально оцінити суму переплати по кредиту та доцільність його отримання.

Таким чином, Банк замовчав важливу інформацію про умови кредитування. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. Отже, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону.

Кредитний договір №05/12/2007/840-К/1259 від 24.12.2007 року не відповідає зазначеним вимогам. Банк взагалі не повідомив про сукупну вартість кредиту ані до, ані під час укладення, ані в самому договорі. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що Банк свідомо ввів його в оману щодо істотної умови договору - його ціни. В іншому випадку він не підписав би подібного договору на таких підставах. Також відсутній в кредитному договорі графік платежів. Під час укладення договору позивач не міг оцінити його реальну вартість. Сплачуючи кошти в повернення кредиту, позивач позбавлений можливості контролювати, яким чином Банк розподіляє їх на тіло та відсотки, не знає, скільки ще коштів йому потрібно сплатити. Факт навмисного ненадання Банком позичальнику важливої інформації, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» є такою, що вводить в оману. В порушення вимог ч. 1 ст. 230 ЦК України Банк вдався до обману при визначенні розміру щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого становить - 1 700,0 доларів США. Однак, за підрахунками ОСОБА_1 розмір щомісячного платежу відповідно до базових умов кредитування, вказаних в договорі, повинен становити - 1 668,95 доларів США, що підтвердив відповідним розрахунком. Таким чином, Банк щомісячно вимагає від ОСОБА_1 сплатити зайві - 31,05 доларів США.

Як зазначав ОСОБА_1 графіку платежів по кредитному договору немає. Тобто, виникає ситуація, за якої він повинен щомісяця платити окремо від суми щомісячного мінімального платежу певну суму комісії, розмір якої чітко не визначений, яку сам він повинен розрахувати. Але, враховуючи, те що останній позбавлений інформації про те, яку частину коштів з місячного платежу Банк зараховує на відсотки, а яку на тіло кредиту, не може правильно визначити суму заборгованості по кредиту і, відповідно, суму комісії. Так само, Банк визначає суму комісії, хоча в договорі чітко зазначений її розмір та порядок розрахунків. Відповідно до п. п. 3.5, 3.4 Кредитного договору, якщо на протязі дії цього Договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим Договором, то Банк приймає виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому Договору в наступному порядку: прострочені відсотки за користування Кредитом; відсотки за користування кредитними коштами; пені та штрафи; прострочена сума Кредиту; сума Кредиту, або іншої черговості, встановленої на розсуд Банку. Таким чином, із грошової суми, яка має бути заплаче на за певний місяць, Банк на свій розсуд встановлює черговість погашення кредиту. На підставі викладеного можливо дійти висновку, що умови даного договору викладені таким чином, щоб у позичальника без його відома та поза його волею могла сформуватись заборгованість по сплаті кредитних платежів, на яку Банк зміг би нарахувати пеню, і, відповідно, отримати додаткову протиправну вигоду.

Таким чином, умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршання становища споживача.

Договір іпотеки, договори поруки є похідними від основного зобов`язання (Т. 1, а. с. 82 - 88).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2018 р. у задоволенні вищезазначених позовних вимог Банку відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір №05/12/2007/840-К/1259 від 24.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра».

Визнано недійсним договір іпотеки від 24.12.2007 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 ..

Визнано недійсним договір поруки №05/12/2007/840-П/1259 від 24.12.2007 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 ..

Визнано недійсним договір поруки №05/12/2007/840-П/1259 від 24.12.2007 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 ..

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що кредитні кошти за укладеним кредитним договором були надані. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором були укладені іпотечний договір з ОСОБА_1 , окремі договори поруки з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Разом з тим, укладений Банком з ОСОБА_1 кредитний договір є договором про надання споживчого кредиту. Були порушені права споживача банківських послуг щодо сукупної вартості кредиту. Відсутній графік платежів. Банк ввів позичальника в оману, на свій розсуд встановив черговість погашення кредиту. Умови кредитного договору є несправедливими. Забезпечувальні зобов`язання є похідними від основного - кредитного зобов`язання (Т. 2, а. с. 111 - 123).

Банк в апеляційній скарзі просить вищевказане рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення у повному обсязі позовних вимог Банку та відмову у повному обсязі у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалене судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує, що при укладенні кредитного договору позичальнику роз`яснювалися його положення. Позичальник був повністю ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними. Помилковим є твердження суду про невідповідність умов кредитного договору діючому законодавству. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів під час укладення кредитного договору. Після укладення кредитного договору виникають зобов`язальні правовідносини, а тому вказаний Закон України до цих правовідносин не застосовується.

Учасники справиу судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином належним чином. Причини неявки представника та особистої неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів сторін у вирішені спору, освідомленість учасників справи про її розгляд, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів невірно встановив обставини по справі, дійшов неправильного вищезазначеного висновку про відмову у задоволенні первісного позову Банку та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Висновки суду не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 15, 203, 215, 266, 509, 525, 526, 530, 612, 629, 1054 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.

Згідно наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Надра», правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №05/12/2007/840-К/1259, відповідно якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі - 153 169,99 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 12,49% річних та комісій за розрахунки за цим договором у розмірі - 1,25% від суми виданих коштів за винятком суми виданої на оплату цієї комісії, строком повернення кредиту - не пізніше 23 грудня 2032 року. ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати встановлені договором платежі, згідно графіку погашення, додатків до договору.

Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі продажу від 24 грудня 2007 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_5 , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно: - земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4 , за адресою: Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області ; - земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , за адресою: Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області.

В забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов`язаних із порушенням умов кредитного договору, Банк 24 грудня 2007 року уклав з ОСОБА_1 договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г., за яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме - дві земельні ділянки, які знаходяться за адресою - територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, державний акт серії НОМЕР_1 , кадастровий номер № НОМЕР_2 ; - територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, державний акт серії НОМЕР_3 , кадастровий номер № НОМЕР_4 .

В якості забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов`язаних із порушенням умов кредитного договору, Банк 24 грудня 2007 року уклав з ОСОБА_2 договір поруки №05/12/2007/840-П/1259 та з ОСОБА_3 договір поруки №05/12/2007/840-П/1259.

Відповідно до договорів поруки поручитель поручився за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань у повному обсязі. Відповідно п. 1.3 договорів поруки у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за невиконання умов договору.

Згідно із п. 5.2 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Пунктом 4.3 Кредитного договору визначається перелік порушень з боку Позичальника, внаслідок яких Банком може застосовуватись стягнення штрафу у розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок порушення умов договору.

Керуючись п. 4.3.2, 4.3.14 Кредитного договору та п. 3.1.6 Іпотечного договору Позичальник в день укладення Кредитного договору зобов`язаний застрахувати Предмет застави в страховій компанії, що входить до переліку акредитованих банком. Позичальник має надавати в Банк копію договору страхування (страхового полісу) та копію документу, що засвідчує оплату страхового внеску. Строк дії договору страхування може складати до одного року. В момент підписання Кредитного договору Позичальником був укладений Договір страхування в страховій компанії, однак в подальшому жодних підтверджень наступного страхування предмету застави Позичальником не надавалося, що є порушенням п. 4.3.2, 4.3.14 Кредитного договору та п.3.1.6 Іпотечного договору.

У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, згідно наданого Банком розрахунку заборгованості по кредитному договору,станом на 12 серпня 2014 року виникла прострочена заборгованість за договором кредиту №05/12/2007/840-К/1259 від 24 грудня 2007 року в сумі - 287 434,38 доларів США, що за курсом НБУ№ становить - 3 686 627,04 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 148 942,50 доларів США, що еквівалентно - 1 910 333,23 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 107 385,96 доларів США, що єквіввалентно - 1 377 329,96 грн.; - пеня за прострочення сплати кредиту - 15 788,92 доларів США, що еквівалентно - 202 508,34 грн.; - штраф за порушення виконання умов договору - 15 317,0 доларів США, що еквівалентно - 196 455,51 грн..

Між сторонами склалися кредитні правовідносини, правовідносини з визнання кредитного договору, іпотечного договору та договору поруки недійсними.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтям 1054, 1056, 1057-1 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 1 ст. 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов`язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника бо поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт.

Згідно зі статтями 546, 553, 554, 572, 574, 575 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою, заставою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суд.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно із ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Недійсний правочин не здійснює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Щодо зустрічних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору, іпотечного договору та договорів поруки колегія суддів зазначає наступне.

Не є підставою для визнання кредитного договору недійсним посилання відповідачів на порушення Закону України «Про захист прав споживачів», які полягают у не наданні позичальнику повної письмової інформації про умови надання кредиту, загальну вартість кредиту, несправедливі положення кредитного договору та введення Банком в оману позичальника.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено надання перед укладенням договору про надання споживчого кредиту відповідної письмової інформації. У разі ненадання вказаної інформації наступають наслідки, передбачені ст. ст. 15 і 23 цього Закону, а саме: - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; - вимагати надання у прийнятно короткий строк, але не більше місяця, належної інформації. Якщо інформація в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.

ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору ознайомився і погодився з умовами кредитування. Своїм підписом у кредитному договорі останній підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в Банку.

У випадку ненадання необхідної інформації Позичальник мав право вимагати надати таку інформацію у найбільш короткий строк, відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця. Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи відповідачів про введення позичальника Банком в оману.

Випадки визнання умов договору про надання споживчого кредиту несправедливими передбачені ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Загальні положення про несправедливі умови договору вказуються у ч. ч. 2, 3 ст. 18 цього Закону. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Частиною 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли визнання недійсним положення зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаний недійсним у цілому.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: 1) умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); 2) умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; 3) умови договору завдають шкоди позивачеві. Разом з тим, позивач послався тільки на істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін за угодою. Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи відповідачів щодо несправедливих умов договору про надання споживчого кредиту.

Колегія суддів критично оцінює висновки експерта № 0021/04/2016 від 26.04.2016 р. (Т. 1 , а. с. 199 - 232), з наступних підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновок експертизи є одним із доказів, який оцінюється судом у сукупності з іншими доказами по справі.

Розмір кредиту, строк надання кредиту, розмір відсотків за користування кредитними грошима, розмір щомісячного мінімально необхідного платежу встановлені у п. п. 1.1, 1.3.1, 1.4, 3.3.1 кредитного договору (Т. 1, а. с. 15, 178).

Висновки експерта про те, що фактично реальна процентна ставка становить - 13,044%, що є вищою від реальної процентної ставки у розмірі - 12,44%, може слугувати підставою для коригування розміру щомісячних платежів, тобто внесення відповідних змін до договору про надання споживчого кредиту (п. 1 ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»), заперечень щодо суми заборгованості за кредитом.

Виходячи з вищевказаного, у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору необхідно відмовити. Вимоги про визнання недійсними іпотечного договору та договорів поруки є похідними. Тому в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними іпотечного договору та договорів поруки також необхідно відмовити.

Доводи Бвнку про те, що позивач тривалий час сплачував платежі за кредитним договором, відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, є обґрунтованими.

Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає солідарному стягненню на користь Банку, колегія суддів враховує висновки експерта № 0021/04/2016 від 26.04.2016 р. (Т. 1 , а. с. 199 - 232) і виходить з наступного.

Згідно вказаного Висновку експерта заборгованість станом на 12.08.2014 року становить: - за кредитом - 145 822,40 доларів США, що еквівалентно - 1 916 008,78 грн.; - заборгованість по процентам - 107 795,00 долара США, що еквівалентно - 1 416 354,19 грн.. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитом та процентами, який необхідно стягнути солідарно, за кожним окремим договором поруки, на користь Банку, становить -252 134,50 долара США.

У задоволенні вимог Банку про стягнення пені у сумі - 15 788,92 долара США, що еквівалентно - 202 508,34 грн. необхідно відмовити оскільки Банк визначив її розмір по кожному окремому періоду в доларах США, які сумував і за курсом станом на 12.08.2014 р. перевів у гривню. Разом з тим, розмір пені повинен визначатися не в іноземній валюті, а в національній валюті України (висновок Великої Палати Верховного Суду постанові по справі № 761/26293/16-ц від 20.03.2019 р.). Протягом всього часу розгляду справи Банк не усунув вказані недоліки.

Колегія суддів також вважає необхідним відмовити Банку в стягненні штрафу в розмірі - 15 317,00 доларів США, оскільки він також повинен бути визначений у національній валюті України - гривні. Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що за виписаними у п. 5.2 кредитного договору умовами стягнення штрафу буде подвійним стягненням штрафних санкцій.

Доводи Банку щодо наявності підстав для задоволення у повному обсязі вимог про стягнення заборгованості є частково обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга Банку є обґрунтованою частково, а тому підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхомвизнання недійсними кредитного договору, іпотечного договору та договорів поруки за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, необхідно змінити розподіл судових витрат. На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь Банку у рівних частках понесені ним та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (88%), у розмірі - 5 787,93 грн. = 6 577,20 грн. х 88%, тобто з кожного по - 1 929,31 грн..

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Стрюковою І.О., - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2018 року- скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ), згідно договору поруки № 05/12/2007/840-П/1259 від 24 грудня 2007 року, стягнути солідарно з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 ), згідно договору поруки № 05/12/2007/840-П/1259 від 24 грудня 2007 року, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема, 15, Код ЄДРПОУ - 20986167) заборгованість за кредитним договором № 05/12/2007/840-П/1259 від 24 грудня 2007 року станом на 12 серпня 2014 року по кредиту та процентам у загальному розмірі - 252 134 (двісті п`ятдесят дві тисячі сто тридцять чотири) долара 50 центів США, яка складається з: - заборгованість по кредиту - 145 822 (сто сорок п`ять тисяч вісімсот двадцять два) долара 40 центів США; - заборгованість про процентами - 106 312 (сто шість тисяч триста дванадцять) доларів 10 центів США.

В задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про стягнення заборгованості - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки і договору поруки- відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема, 15, Код ЄДРПОУ - 20986167) судовий збір у сумі - 5 787 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 93 коп., тобто з кожного по - 1 929 (одна тисяча дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 31 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 липня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе