РІШЕННЯ

іменем України

21 червня 2019 року

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

за участі секретаря Самотой В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що з 03 травня 2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Останні роки сімейне життя з відповідачем почало погіршуватися. Та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною зверненнядо суду з позовом про розлучення є те, що протягом тривалого часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і фактично припинені шлюбні відносини, шлюб існує формально. Можливостей до відновлення стосунків і збереження шлюбу не вбачається. Просить розірвати шлюб.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідач в установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного.

03 травня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 473, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповіднодо ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірванняшлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавстваУкраїни відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 244, 258- 259- 263-265, 273, ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 03 травня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 473 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Бородіна