Справа № 308/4166/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеною заявою і просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п.3 ч.1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену ст. 161 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Як вбачається з долучених до заяви про видачу судового наказу документів, згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24.01.2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

А тому в даному випадку вимога заявника по суті є заявою про збільшення розміру аліментів, в той час як законодавством не передбачена можливість видачі судового наказу за вказаною вимогою, тобто ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , заявлено вимогу, не передбачену ст. 161 цього Кодексу.

Що стосується вимоги заявника про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як встановлено, місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 рішенням суду не визначено, а у матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про те, що неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

На підставі вищенаведеного приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160-161, 165, 166, 186 353-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав неможливості встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) боржника, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на цю ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя: О.А. Придачук