ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/15190/18

Провадження № 22-ц/818/2531/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

учасники справи:

позивач: Спільне підприємство «РАДМІРТЕХ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року про забезпечення позову, у складі судді Калмикової Л.К.

у цивільній справі № 643/15190/18 за позовом Спільного підприємства «РАДМІРТЕХ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

встановив:

23.10.2018 року спільне підприємство «РАДМІРТЕХ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю у особі генерального директора підприємства Туряниці О.О. звернулося до Московського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1 250 000 грн. 00 коп.

Одночасно з позовом, від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме:

-земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1505 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 220;

-квартиру однокімнатну, площею 37,50 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ,, загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424;

-будинок, загальною площею 109,5 м.кв, за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190.

а також заборони ОСОБА_1 відчужувати належне йому нерухоме майно, а саме:

-земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1505 га, за адресою: АДРЕСА_1 . реєстраційний номер 220;

-квартиру однокімнатну, площею 37,50 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424;

-будинок загальною площею 109,5 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190.

Обґрунтовуючи заяву, представник підприємства Туряниця О.О. вказував, що колишній генеральний директор СП «РАДМІРТЕХ» ОСОБА_1 безпідставно та недобросовісно нарахував та сплатив собі 04 серпня 2017 року заробітну плату в розмірі 1 250 000 грн. 00 коп. за серпень 2017 року., а також вчинив привласнення майна СП «РАДМІРТЕХ» у вигляді грошових коштів в сумі 1 870 000,00 шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах, що станом на день звернення до суду із заявою є предметом досудового розслідування кримінального провадження № 0005220 від 19.09.2018 року, що перебуває в провадженні Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Вважає, що за таких обставин існує об`єктивна загроза невиконання рішення суду в даній справі щодо стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19.11.2018 року (головуючий суддя Харченко А.М.) справу за позовом СП «РАДМІРТЕХ» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів передано до Дергачівського районного суду Харківської області за підсудністю за місцем проживання відповідача (ст.27 ЦПК).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року заяву Спільного підприємства «РАДМІРТЕХ» у формі ТОВ про забезпечення позову задоволено повністю.

Суд ухвалив: накласти арешт та заборону на відчуження відносно :

- земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1505 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 220;

- квартири однокімнатної, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424;

-будинку, загальною площею 109,5 м.кв,розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190, яка належать на праві власності ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Дергачов В. С. просить скасувати ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15.03.2019 р., вважаючи її незаконною.

Апеляційним скарга обґрунтована тим, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувся з грубим порушенням строків її розгляду, що суд першої інстанції застосував два види забезпечення позову, а саме арешт майна та заборону на відчуження, які за своєю природою є тотожними, але жодним чином не обґрунтував необхідності застосування декількох видів забезпечення позову. Зазначає, що оскаржуваною ухвалою порушуються права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_2 , оскільки обмежує її права стосовно свободи розпоряджатися належним їй на праві приватної особистої власності майном, а саме квартирою однокімнатною, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; та будинком , площею 109,5 м.кв, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 .

Вважає, що й земельна ділянка по АДРЕСА_3 судом арештовано також неправомірно, оскільки він хоча й зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1 , однак на ньому знаходиться житловий будинок, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а відтак цією ухвалою порушуються її права.

На підтвердження доводів про факт належності арештованого майна не відповідачу, а іншій особі - ОСОБА_2 , апелянт надав посвідчену копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якої на час формування довідки - 25.03.2019 року - вказані в ухвалі суду квартира і житловий будинок станом на час звернення ТОВ СП «РАДМІРТЕХ» до суду з позовом і з заявою про забезпечення позову і н час постановлення судом оскарженої ним ухвали належать на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договорів дарування від 18.05.2018 року і 21.05.2018 року, посвідчених приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Коробець О.М.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити, на підтвердження своїх доводів і спростування відзиву представників позивача надав засвідчені нотаріусом копії договорів дарування, згідно яких договори дарування в день їх укладення посвідчені приватним нотаріусом та здійснено їх відповідну державну реєстрацію.

У наданому апеляційному суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу, а також в судових засіданнях апеляційного суду представники ТОВ СП «РАДМІРТЕХ» просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15.03.2019 року залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вказуючи, що на їх запит в електронній формі 22.10.2018 року вони отримали в електронному виді відповідь у формі «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» в якій було зазначено, що і квартира АДРЕСА_4 і житловий будинок, розташований по АДРЕСА_3 належать саме відповідачу ОСОБА_1 .

Щодо отриманої і позивачем і апелянтом з одного і того ж офіційного джерела інформації суперечливого змісту щодо права власності різних осіб на одні і ті ж об`єкти нерухомого майна представники позивача, незважаючи на наданий апеляційним судом час для з`ясування причин виникнення протиріччя, докладного пояснення надати не спромоглися, а лише посилалися на припущення зловживань цивільними правами с боку відповідача ОСОБА_1 , його дружини ОСОБА_2 та приватного нотаріуса та укладення договорів з метою ухилення від майнової відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду в тій частині, що заява позивача СП «РАДМІРТЕХ» у формі ТОВ про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована і її необхідно задовольняти, зважуючи на приписи ст.151 ЦПК України та обставини справи.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову , так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся або має намір звернутися до суду

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб , забороною вчиняти певні дії. ( пп. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року , роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано і відповідності до вимог ст.151 ЦПК України дійшов до висновку про наявність підстав для вжиття таких заходів.

Проте, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися з визначеними судом першої інстанції об`єктами нерухомого майна, які суд першої інстанції визначив предметами забезпечення позову.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З наданої до апеляційної скарги посвідченої адвокатом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 , зміст якої підтверджується наданими апелянтом посвідченими копіями договорі дарування, вбачається, що власником житлового будинку загальною площею 109,5 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3 , та квартири однокімнатної, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договорів дарування від 21.05.2018 року та від 18.05.2019 року є ОСОБА_2 .

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відчуження на житловий будинок загальною площею 109,5 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3 , та квартиру АДРЕСА_5 м.кв., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_2 .., суд вирішив питання про права та обов`язки власника, який не є відповідачем по справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не перевірив викладені у заяві генерального директора ТОВ СП «РАДМІРТЕХ» доводи про належність майна, на яке він просить накласти арешт, саме відповідачу, а не іншій особі.

Суд не звернув увагу на ту обставину, що позивач не надав належного та допустимого доказу на підтвердження цих обставин, що позивач до заяви долучив лише непосвідчену ксерокопію виготовленої незазначеною в ній особою роздруківки Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка, як встановлено апеляційним судом при перевірці доводів сторін, не є достовірною.

Колегія суддів не може погодитися з доводами представника позивача про фіктивність договору дарування, про наявність ознак зловживання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 та недобросовісності в діях приватного нотаріуса Коробець О.М., оскільки ці доводи є лише їх суб`єктивним припущенням і не забезпечене належними та допустимими доказами, як посилання позивача на заяви про злочини та наявність кримінального провадження в органах ГУ НП України в Харківській області, які можуть здійснювати досудове розслідування необмежений час і таке розслідування може мати різні наслідки.

В межах провадження у даній цивільній справі ТОВ СП «РАДМІРТЕХ» з позовними вимогами до ОСОБА_2 не звертався, а відтак суд не має підстав накладати арешт на майно особи, до якої позов майнового характеру не пред`явлено.

Проте ТОВ СП «РАДМІРТЕХ» не позбавлений права звертатися, згідно ст.4 ЦПК України, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи законних інтересів до вказаної особи і в межах такої справи ініціювати питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Щодо обраних позивачем та застосованих судом першої інстанції способів забезпечення позову стосовно земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1505 га, за адресою: АДРЕСА_1 , апеляційний суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється учасниками справи, вказана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу,1102 від 24.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Власенко І.В.

Доводи апелянта про незаконність арешту та заборони відчуження земельної ділянки з огляду на розташування на ній будинку, власником якого не є відповідач, колегія суддів відхиляє, оскільки земельна ділянка є об`єктом права власності відповідача на нерухоме майно і наявність на ній житлового будинку іншої особи не виключає можливості звернення на неї стягнення у разі задоволення позову.

Частина 2 статті 150 ЦПК України передбачає можливість застосування судом одночасно двох видів забезпечення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.2, 149, 150, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 та ч.3 ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року в частині накладення арешту і заборони відчуження однокімнатної квартири, площею 37,50 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 1835 грн. 00 коп., реєстраційний номер 18561424 і будинку, загальною площею 109,5 м.кв, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 159541 грн., реєстраційний номер 14938190 - скасувати і відмовити представнику Спільного підприємства «РАДМІРТЕХ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю в частині заяви про арешт та заборону відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна.

В іншій частині ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Спільного підприємства «РАДМІРТЕХ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (код ЄДРПОУ - 31559582) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 )судовий збір у сумі 192 грн. 10 коп. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 червня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина