Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 496/4743/15-ц

провадження № 61-43771св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Курило В. П. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватне підприємство «НИВА - В.Ш», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2017 року у складі судді Дранікова С. М. та постанову апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А.,

Сегеди С. М., Кононенко Н. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «НИВА - В.Ш.» (далі - ПП «НИВА - В.Ш»), ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, визнання торгів недійсними, скасування протоколу та стягнення моральної шкоди

Позовна заява мотивована тим, що 03 березня 2014 року філією 16 ПП «Нива - В.Ш. » були проведені повторні прилюдні торги, на яких була продана ОСОБА_2 належна ОСОБА_1 земельна ділянка за ціною 56 038,00 грн.

За результатами даних торгів був складений протокол від 03 березня

2014 року № 1613328-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 27 березня

2014 року за скаргою ОСОБА_1 на дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби, скасування оцінки майна, що набрала законної сили, було встановлено, що вищевказані торги були проведені на підставі звіту «Про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки площею 0,109 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 », строк дії якого закінчився 29 грудня 2013 року.

ОСОБА_1 на зазначеній земельній ділянці ведеться будівництво та знаходиться незакінчений будинок, вартість котрого не врахована при проведенні оцінки земельної ділянки.

Проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, що спричинило порушення прав і законних його інтересів, значних матеріальних збитків так як вартість земельної ділянки з об`єктом незавершеного будівництва значно вища.

Діями відповідача ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та хвилюваннях через незаконну реалізацію належного йому майна за завідомо заниженою ціною, а також незаконні дії відповідача. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює у розмірі

20 000,00 грн.

ОСОБА_1 просив визнати, що на повторних прилюдних торгах, проведених 03 березня 2014 року філією 16 ПП «Нива - В.Ш.» по реалізації арештованого майна у вигляді земельної ділянки загальною площею

0,109 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що розташована за адресою:

АДРЕСА_2 , був укладений удаваний правочин; визнати недійсними вищевказані повторні прилюдні торги, проведені 03 березня 2014 року філією 16 ПП «Нива - В .Ш. »; скасувати протокол № 1613328-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна

від 03 березня 2014 року, складений філією 16 ПП « Нива - В.Ш. »; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня

2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсними повторні прилюдні торги по реалізації арештованого майна (земельна ділянка загальною площею 0,109 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), проведені

03 березня 2014 року філією 16 ПП «НИВА - В.Ш».

Скасовано протокол від 03 березня 2014 року № 1613328-1 проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, складений філією

ПП «НИВА - В . Ш.».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Визнаючи недійсними повторні прилюдні торги по реалізації арештованого майна (земельна ділянка загальною площею 0,109 га, що розташована за адресою:

АДРЕСА_2 ), проведені 03 березня 2014 року філією 16

ПП «НИВА - В.Ш.», та скасовуючи протокол № 1613328-1 від 03 березня

2014 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, складений філією 16 ПП «НИВА - В.Ш.», районний суд виходив з того, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, що спричинило порушення прав і законних інтересів ОСОБА_7 , оскільки на момент проведення повторних прилюдних торгів звіт про оцінку майна не був дійсним.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня

2017 року залишено без змін.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, апеляційний суд вказав, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час проведення прилюдних торгів), пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Права та законні інтереси ОСОБА_1 порушені у зв`язку з неправильним встановленням стартової вартості майна після проведення останньої оцінки, так як не враховано його витрати на спорудження об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці як залишок між очікуваною ціною продажу забудованої ділянки.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

31 серпня 2018 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити,мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що висновок судів попередніх інстанцій про те, що прилюдні торги були проведені з порушенням вимог Закону, є неправильним, оскільки у зв`язку із закінченням строку дії звіту про оцінку майна від 29 червня 2013 року, на вимогу державного виконавця

ТОВ «Оціночна компанія «Вега» провела доопрацювання (актуалізацію) оцінки спірного майна.

Для проведення актуалізації оцінки майна законодавством не вимагається укладення окремого договору про проведення оцінки, як на це вказав апеляційний суд.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що при оцінці не враховано об`єкт незавершеного будівництва нерухомого майна на земельній ділянці не відповідає вимогам законодавства в частині того, що об`єкт незавершеного будівництва було побудовано без законних підстав та він є самочинним будівництвом.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Біляївського районного суду Одеської області.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Короткий зміст встановлених фактичних обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що згідно виконавчого листа № АЕ виданого 03 липня 2000 року Київським районним судом міста Одеси, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття.

Відповідно до виконавчого листа № 2-8040/2010, виданого 30 листопада 2010 року Малиновським районним судом міста Одеси, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_10 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно та додаткові витрати у розмірі 500,00 грн.

Згідно виконавчого листа № 2-827/10, виданого 22 листопада 2010 року Малиновським районним судом міста Одеси стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 33 % з усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ними повноліття.

Виходячи з того що із суми із заробітної плати боржника ОСОБА_1 було недостатньо для задоволення всіх вимог стягувачів, державним виконавцем Другого Приморського ВДВС ОМУЮ було прийнято рішення про звернення стягнення на майна боржника, а саме земельну ділянку загальною площею 0,109 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 07 лютого 2012 року призначено суб`єкт господарювання ТБ «Профі-Т» ОСОБА_14 .

Відповідно до висновку вартість земельної ділянки встановлено

99 190,00 грн.

Постановою від 06 березня 2013 року старшим державним виконавцем призначено оцінювача ОСОБА_15 .

Відповідно звіту про експертну грошову оцінку на 29 червня 2013 року вартість земельної ділянки оцінено в розмірі 56 200,00 грн.

Листом Другого ВДВС ОМУЮ № 1204 від 16 грудня 2013 року ОСОБА_1 було повідомлено про проведення 08 січня 2014 року прилюдних торгів з реалізації належної йому вищевказаної земельної ділянки. У вказаному листі відділ також повідомив позивача про ціну встановлену на реалізацію даної земельної ділянки у розмірі 56 200,00 грн.

Листом Начальника 2 Приморського ВДВС Одеського МУЮ директору

ТОВ «Оціночна Компанія «ВЕГА» від 20 грудня 2013 року направлено лист про проведення актуалізації експертного звіту спірної земельної ділянки.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, яка проведена 23 грудня 2013 року, оцінка земельної ділянки визначена в розмірі 56 200,00 грн.

08 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Другого ВДВС ОМУЮ з заявою про визнання недійсною оцінки земельної ділянки. Листом відділу № 357 від 14 січня 2014 року позивачу було повідомлено, що вищевказана оцінка майна була проведена ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА» 29 червня 2013 року, а також роз`яснено його право на оскарження звіту безпосередньої до оціночної компанії.

Протягом січня-березня місяця 2014 року ОСОБА_1 звертався до відповідних судових установ за оскарженням незаконних дій ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА» та Другого ВДВС ОМУЮ.

03 березня 2014 року філією 16 ПП «Нива - В.Ш. » були проведені повторні прилюдні торги, на яких була продана ОСОБА_2 належна позивачу земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за ціною

56 038,00 грн. За результатами даних торгів у той же день був складений протокол № 1613328-1.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2014 року за скаргою ОСОБА_1 на дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби, скасування оцінки майна, що набрала законної сили, було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 . При цьому встановлено, що вищевказані торги були проведені на підставі звіту «Про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки площею 0,109 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, виконаного ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА» 29 червня 2013 року, строк дії якого закінчився 29 грудня 2013 року.

Відповідно до будівельного паспорту від 01 жовтня 2005 року забудова земельної ділянки № 320, 322 дозволена рішенням виконкому народних депутатів № 456 від 26 листопада 1998 року, загальною площею 555,97 кв.м.

На земельній ділянці знаходиться незавершене будівництво 3-х поверхового будинку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили із того, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час проведення прилюдних торгів), пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Права та законні інтереси ОСОБА_1 є порушені у зв`язку з неправильним встановленням стартової вартості майна після проведення останньої оцінки, так як не враховано витрати позивача на спорудження об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з вимогами частин першої та третьої статті 62 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Тимчасовим положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення, яке було чинне на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 розділу 2 Тимчасового положення), а також передбачено правила, що визначають процедуру підготовки, проведення торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів, та правила щодо оформлення результатів торгів.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, що передбачено розділом 6 Тимчасового положення, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажумайна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Звертаючись до суду із позовом, підставою для визнання електронних (прилюдних) торгів недійсними позивач, зокрема, визначив порушення суб`єктами, які здійснювали підготовку та проведення торгів, встановлених законодавством правил проведення торгів, регламентованих статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із якою прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання (складання) звіту про оцінку майна.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» було передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини п`ятої статті 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Виходячи із чинних на моменту проведення електронних торгів норм, на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов`язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, визнавалось порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: чинних на той час частини п`ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не вважалось новою оцінкою у розумінні положень частиною п`ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами пункту 58 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, доопрацювання (актуалізація) оцінки майна може здійснюватися у разі закінчення строку дії звіту про оцінку майна та висновку про вартість майна, встановленого законодавством, або на вимогу замовника оцінки, коли істотних змін в умовах функціонування та фізичному стані об`єкта оцінки, а також стані ринку подібного майна від дати оцінки до дати оцінки, на яку передбачається здійснення доопрацювання (актуалізація), не відбулося.

Доопрацювання (актуалізацію) оцінки майна та з цією метою складення у стислій формі звіту про оцінку майна здійснює оцінювач та суб`єкт оціночної діяльності, які складали у повній формі звіт про оцінку цього майна. У цьому разі попередній звіт про оцінку майна, складений у повній формі, розглядається як невід`ємна частина звіту про оцінку майна у стислій формі.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на зазначене, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, могло бути підставою для визнання цих торгів недійсними, але за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові

від 15 травня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи

№ 678/301/12 (касаційне провадження № 14-624цс18).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, суб`єктом оціночної діяльності,

23 грудня 2013 року було проведено доопрацювання (актуалізацію) оцінки майна, яким встановлено оцінку спірної земельної ділянки в розмірі 56 200,00 грн.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій про те, що продаж спірної земельної ділянки на повторних прилюдних торгах відбувся за експертною оцінкою, яка втратила чинність, - є неправильним.

При цьому, головною обставиною, яка повинна бути встановлена судами, є встановлення наявності порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_16 , як на одну із підстав для визнання повторних прилюдних торгів недійсними, посилався на те, що на спірній земельній ділянці знаходиться незавершене будівництво 3-х поверхового будинку.

Проте, належних та допустимих доказів того, що під час здійснення оцінки земельної ділянки, суб`єктом оціночної діяльності не було враховано наявність на цій земельній ділянці об`єкта незавершеного будівництва позивачем не надано, як і не надано доказів того, що навіть з урахуванням вказаного об`єкта незавершеного будівництва, вартість спірної земельної ділянки буде вищою за ціну, визначену суб`єктом оціночної діяльності.

Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про визнання правочину удаваним, визнання торгів недійсними та скасування протоколу, які задоволенню не підлягають, то у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди слід також відмовити.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат:

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українипостанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

У зв`язку з цим з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 539,00 грн на відшкодування судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги, та 2 819,20 грн на відшкодування судового збору, сплаченого відповідачем за подання касаційної скарги.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня

2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного підприємства «НИВА - В.Ш.» та ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, визнання торгів недійсними, скасування протоколу та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 539,00 грн на відшкодування судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги, та 2 819,20 грн на відшкодування судового збору, сплаченого відповідачем за подання касаційної скарги.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня

2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2018 рокувтрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. П. Курило
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун