Єдиний унікальний номер 243/3483/19 Номер провадження 22-ц/804/1671/19

Доповідач Санікова О.С.

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Бахмуті цивільну справу243/3483/19

за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2019 року

(суддя Старовецький В.І., ухвала постановлена в м. Слов`янську Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 20 травня 2015 року він був призваний на військову службу Слов`янським об`єднаним військовим комісаріатом Донецької області по мобілізації. На підставі наказу МОУ № НОМЕР_1 від 14.12.2015 року йому було присвоєно звання молодшого лейтенанта та призначено на посаду командира взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 . Крім цього в період з 31.03.2016 року по 19.05.2016 року, з 04.06.2016 року по 30.06.2016 року та з 15.07.2016 року по 30.10.2016 року він приймав безпосередню участь в бойових діях на Сході України, забезпеченні їх проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення бойових дій на території Донецької та Луганської областей.

13.06.2016 року близько 02:00 год. під час мінометного обстрілу АДРЕСА_1 він отримав осколкове вогнепальне поранення. Першу медичну допомогу отримав на місці поранення від медиків військової частини у медичному пункті батальйону. Пізніше був доправлений до хірургічного відділення Центральної міської лікарні м. Торецьк з діагнозом:осколкове вогнепальне поранення задньої поверхні правого стегна. Також перебував на обстеженні і лікуванні: в65 ВМГ з 07.09.2016 року по 09.09.2016 року; в ВМКЦ Північного регіону з 09.09.2016 року по 14.09.2016 року; в НВМКЦ «ГВКГ» з 10.11.2016 року по 01.12.2016 року.

Свідоцтвом про хворобу № 1385 від 01.12.2016 року, виданим Госпітальною ВЛК терапевтичного профілю НВМКЦ «ГВКГ» МО України на ім`я ОСОБА_1 , встановлено, що «Новоутворення м`яких тканин долонної поверхні нігтьової фаланги II пальцевої кістки без порушення функції. Стороннє тіло (металевий осколок) м`яких тканин основної фаланги II пальця лівої кисті без порушення функції» - ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Згідно з п. 13 Свідоцтва про хворобу №1385 від 01.12.2016 року Госпітальною ВЛК терапевтичного профілю НВМКЦ «ГВКГ» МО України він визнаний обмежено придатним до військової служби.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.02.2017 року №57 його було виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

21.11.2015 року йому було видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , на підставі якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Отже, саме в результаті збройної агресії та воєнного конфлікту, який був розпочатий Російською Федерацією проти України, він отримав поранення 13.06.2016 року поблизу н.п. Торецьк Донецької області.

Проте, п. 12 Свідоцтва про хворобу №1385 від 01.12.2016 року, як і інші документи, що відповідно до законодавства встановлюють причинний зв`язок травм (поранень, контузій, каліцтва) не визначають причинно-наслідкового зв`язку цих поранень із збройною агресією Російської Федерації проти України, що необхідно йому для досягнення мети цього звернення набуття статусу жертви міжнародного збройного конфлікту.

Встановлення юридичного факту його поранення при виконанні обов`язку військової служби 13.06.2016 року на території Донецької області поблизу н.п. Торецьк Донецької області, яке сталося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, буде породжувати юридичні наслідки набуття статусу жертви міжнародного збройного конфлікту, як особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 03.07.1954 року, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених цією Конвенцією, іншими нормами національного та міжнародного права.

Вважаючи, що встановлення факту того, що він отримав поранення саме внаслідок військової агресії Російської Федерації, можливе лише у судовому порядку, оскільки іншого порядку встановити такий факт чинним законодавством України не передбачено, просив встановити юридичний факт його поранення при виконанні обов`язку військової служби 13.06.2016 року поблизу н.п. Торецьк Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2019 року провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Міністерства соціальної політики України, Російської Федерації про встановлення факту, що має юридичне значення зупинено до надходження відповіді від заінтересованої особи компетентних органів Уряду Російської Федерації.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з необхідності направлення судового доручення до Міністерства юстиції України для надіслання доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами компетентним органам Російської Федерації щодо вручення Уряду Російської Федерації копії заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Міністерства соціальної політики України, Російської Федерації про встановлення факту, що має юридичне значення та доданих до неї матеріалів, а також з`ясування наявності згоди до участі у справі як заінтересованої особи компетентних органів держави Російської Федерації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права; при цьому апелянт зауважує, що Російська Федерація визначена у цій справі як заінтересована особа і не виступає із вимогами як сторона чи третя особа у справі позовного провадження; підставою подання заяви про встановлення відповідного факту є тимчасова окупація Російською Федерацією частини території України; з посиланням на Віденську конвенцію про консульські зносини та на Положення про Посольство Російської Федерації вважає, що Посольство Російської Федерації є тим органом, який представляє інтереси Російської Федерації в Україні, вживає заходів із захисту інтересів Російської Федерації на території України, а отже саме на адресу посольства РФ слід надсилати про суть та час розгляду справи; крім цього, Російська Федерація в особі Посольства Російської Федерації в Україні, будучи заінтересованою особою у справі, не має будь-якого спеціального статусу, а наділяється комплексом прав та обов`язків, передбачених та встановлених статтею 43 ЦПК України у відповідності до принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом України; реалізація цих прав та обов`язків також здійснюється в загальному порядку, визначеному чинним законодавством України; вказане в апеляційній скарзі свідчить про відсутність необхідності направлення судового доручення через Міністерство юстиції України для вручення компетентному органу Російської Федерації копій процесуальних документів у справі, а відтак - відсутність необхідності зупиняти провадження у справі до надходження відповіді від компетентних органів Уряду Російської Федерації; в обґрунтування своєї позиції апелянт посилається також на практику Верховного Суду і, зокрема постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.03.2018 року у справі №363/2981/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про зупинення провадження у справі розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У ч. 13 ст. 7 ЦПК України якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвалу суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту поранення при виконанні обов`язку військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, зазначаючи, що метою встановлення такого факту є набуття статусу жертви міжнародного збройного конфлікту, як особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 03.07.1954 року, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених цією Конвенцією, іншими нормами національного та міжнародного права. Іншого порядку встановлення такого юридичного факту законодавством України не передбачено.

В заяві про встановлення юридичного факту в якості однієї із заінтересованих осіб у даній справі визначено іноземну державу.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 26 квітня 2016 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб: Міністерства соціальної політики України, Російської Федерації, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Отже, в якості однієї із заінтересованих осіб у даній справі визначено іноземну державу.

Як зазначено в ухвалі суду справа підлягає розгляду за правилами окремого провадження. На підставі Закону України «Про міжнародне приватне право» направити судове доручення до Міністерства юстиції України.

Відповідно до ухвали призначено судове засідання у справі на 22 травня 2019 року, після отримання відповіді на судове доручення щодо вручення Уряду Російської Федерації копії заяви ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів, а також щодо з`ясування наявності згоди щодо участі у справі як заінтересованої особи компетентних органів держави Російської Федерації.

При цьому в мотивувальній частині судом першої інстанції зазначено, що у справах з іноземним елементом щодо приватноправових відносин, одним із учасників яких є іноземні держави, акредитовані в Україні дипломатичні представники іноземних держав та в інших випадках, передбачених законами України і міжнародними договорами України, застосовується судовий імунітет.

Пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України (частина перша статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Проте, у даному випадку Російська Федерація бере участь як заінтересована особа у справі окремого провадження, а не виступає із вимогами як сторона чи третя особа у справі позовного провадження.

Крім того, підставою подання громадянами України заяви про встановлення відповідного факту є тимчасова окупація Російською Федерацією частини території України. Як зазначено в абзаці 15 преамбули Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» дії Російської Федерації на території окремих районів Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя грубо порушують принципи та норми міжнародного права. Частина четверта статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» вказує на ті випадки, коли Україна може застосувати реторсію правомірні обмежувальні заходи у відповідь на аналогічні заходи іншої держави. Так, якщо в порушення норм міжнародного права України, її майну або представникам в іноземній державі не забезпечується такий же судовий імунітет, який згідно з частинами першою та другою цієї статті забезпечується іноземним державам, їх майну та представникам в Україні, Кабінетом Міністрів України може бути вжито до цієї держави, її майна відповідних заходів, дозволених міжнародним правом, якщо тільки заходів дипломатичного характеру не достатньо для врегулювання наслідків зазначеного порушення норм міжнародного права. На необхідності врахування вказаних приписів закону наголошується у пункті 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про застосування судами міжнародних договорів України при здійсненні правосуддя».

Виходячи з викладеного передумовою справедливого судового розгляду даної справи, дотримання принципів змагальності процесуальної рівноправності сторін буде належне повідомлення про судовий процес осіб, які беруть участь у справі і вчасне надіслання на адресу Посольства Російської Федерації в Україні відповідних листів, що виключає необхідність направлення судового доручення до Міністерства юстиції України і зупинення у зв`язку з цим провадження по даній справі.

Тому, відповідно до п.4 ст. 379 ЦПК України ухвала суду першої інстанції від 26 квітня 2019 року, якою зупинено провадження по даній справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2019 року, якою зупинено провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення, скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: