Справа № 638/4018/16-ц
Провадження № 2/638/328/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Соколенко Ю.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Харкові є рідною матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харкова, громадянина України та визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після її смерті достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років у м.Харкові померла мати позивача - ОСОБА_7 та після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить 1/3 частина чотирьох кімнатної ізольованої квартири, розташованої у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За даними КП «ХМБТІ» право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_7 - 1/3 частина, ОСОБА_2 - 1/3, ОСОБА_8 - 1/3 частина, на підставі свідоцтва про право власності на житло, у єдиному державному реєстрі заборон відчуження та у державному реєстрі іпотек відомості щодо зазначеної квартири відсутні. Заповіту ОСОБА_7 не залишила, спадкування після її смерті відбувається за законом. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є рідними дітьми спадкодавцю та спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач проживала разом з матір`ю у квартирі за АДРЕСА_1 , позивач проживав окремо, через тяжку хворобу пропустив строк прийняття спадщини після матері. Зазначає, що з 2009 року хворів на туберкульоз легенів, останні роки не міг працювати. Погіршенню стану здоров`я сприяли погані сімейні відносини з сестрою, тяжко переніс смерть матері, через що постійно стали виникати приступи дистонії, з`явились ознаки основної хвороби - туберкульозу, часто знаходився у хворому, майже запоморочливому стані, не виходив з дому. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 разом намагались прийти до нотаріуса для оформлення спадщини, але стан здоров`я позивача цьому завадив. 28.10.2015 року сторони по справі прибули до десятої ХДНК, де нотаріус видав йому лист про неможливість надання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв`язку з пропуском строку. Відповідач відмовилась надати письмову згоду для прийняття нотаріусом заяви позивача про прийняття спадщини з пропуском строку. ОСОБА_5 вважає зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, а відтак просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Крім того, перешкодою для отримання свідоцтва на спадщину є різночитання у прізвищі матері, зазначеному у свідоцтві про її смерть « ОСОБА_7 », та його прізвищі у паспорті « ОСОБА_5 », яке виникло через неправильний переклад з російської мови на українську у різні часи різними посадовими особами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначив, що відповідач постійно відтягувала звернення до нотаріуса, прохала написати відмову від спадщини на її користь, вказував на поважність пропуску строку, зокрема хвороби позивача.

Відповідач не заперечувала, що ОСОБА_5 є сином померлої ОСОБА_7 , щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини заперечувала, пояснивши, що у позивача було достатньо часу для прийняття спадщини, він був обізнаний та присутній на похоронах матері. Зазначила, що позивач працював та продовжує працювати вантажником на кінному ринку, він знав про відсутність заповіту, цікавився чи була вона у нотаріуса з приводу оформлення спадщини.

Третя особа заперечувала у задоволенні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши, що у позивача був час для звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, також він був на похоронах, не заперечувала у встановленні факту родинних відносин.

У судовому засіданні допитані свідки.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що знає позивача 5 років, який працює вантажником на кінному ринку з кінця 2014 року, у 2015 році померла його мати. Жодних суттєвих скарг на стан його здоров`я не помічала, вся тяжка робота їм виконувалась, тривалої відсутності на роботі не було.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що працює на кінному ринку, перебуває з позивачем в дружніх відносинах, знає його на протязі 10 років, страждає на захворювання - туберкульоз, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати. Після її смерті з квітня по серпень 2018 року не працював, коли добре себе почував працював вантажником на ринку. Зазначила, що приходила до позивача додому та приносила ліки, похованням матері займалась відповідачка, під час хвороби його утримувала сестра.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що працює на ринку з 1996 року, позивача знає з 2000 року, ОСОБА_5 постійно знаходився на ринку, пересував тяжкі тачки з товарами, мати відповідача та позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідок допомагала з похоронами. Позивач був обізнаний та присутній на похоронах.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Харкові та ОСОБА_7 є його матір`ю, що підтверджується копією паспорта, свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 , що сторонами не оспорюється.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд, серед справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також, докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з п. 7 Постанови ПВСУ «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 2 постанови ПВСУ №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, та матеріалами справи підтверджується, що померла ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_5 , а відтак в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 у м.Харкові ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 . Відповідно до довідки комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1600298 від 25.02.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року зареєстровано за: ОСОБА_7 - 1/3, ОСОБА_2 - 1/3, ОСОБА_8 - 1 /3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВПЖФ УКМтаП 01.03.2010 р. №1-10. Листом від 28 жовтня 2015 року завідувачем десятої Харківської державної нотаріальної контори за вих.№ 3113/02-14 позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини.

Позивачем надана медична документація на підтвердження свого стану здоров`я, а саме: довідка без дати з діагнозом про вегето-судинну дистонію, направлення на консультацію до лікаря з симптомом - сухий кашель 11.01.2016 року, довідка від 05.10.2016 року про перебування з 14.09.2011 року по 19.08.2012 року на стаціонарному лікуванні, продовження лікування в санаторії «Репки» з 20.08.2012 року по 28.01.2013 року, огляд терапевту з призначенням лікування у амбулаторному режимі, виписка із медичної карти амбулаторного хворого від 17.11.2018 року із рекомендацією спостереження у дільничного терапевта, виписки із медичної карти № 4395 від 03.08.2018 року, 12.11.2018 року.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Тобто, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказане узгоджується із правовими позиціями які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15), від 14 вересня 2016 року (справа № 6-1215цс16).

Строк на прийняття спадщини після померлої закінчився 17.09.2015 року, до нотаріальної контори позивач звернувся 28.10.2015 року.

Наявність хворб у позивача не свідчить про об`єктивні перешкоди поданню заяви про прийняття спадщини, зокрема саме за період з 17.03.2015 року по 17.09.2015 року суду не надано жодного документального підтвердження про неможливість прибуття до нотаріуса.

Натомість, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 зазначено, що весь час позивач працював на ринку на роботі, яка потребує значних фізичних зусиль.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_12 , оскільки остання вважає, що мати позивача померла у 2018 році, під час допиту плутала роки, постійно називала різні дати.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оскільки жодна з підстав, наведених позивачем в позовній заяві, не підтверджена належними доказами, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини після своєї померлої мати без поважних причин, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 13,81,315,319,265,273 ЦПК України, ст.ст.1269,1270,1272 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин та визнати, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Харкові є рідною матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, починаючи з 14.06.2019 року.

Головуючий