Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретареві Четвертак Л.М.

за участю: представника позивачки ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 травня 1994 року вони уклали шлюб, від якого мають двох дітей, одна з яких неповнолітня - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після укладання шлюбу сторони 25.02.1998 року отримали дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. Коли будівництво було закінчено, рішенням виконкому Михайлівської селищної ради за № 222 від 31.08.2004 року було затверджено акт про закінчення будівництва та оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1. 14.09.2004 року було отримано свідоцтво про право власності, яке оформили на відповідача ОСОБА_4

З моменту оформлення будинку сторони стали у ньому постійно проживати разом з дітьми. Спільне життя з відповідачем не склалося та 28 березня 2018 року їх шлюб було розірвано. У добровільному порядку відповідач розподілити майно, а саме: житловий будинок, відмовляється. Тому, ОСОБА_3 просить розподілити майно, що є їх спільною сумісною власністю подружжя, між нею та відповідачем; визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, вартістю 198855 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі та здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позов, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши представника позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріал справи, приходить до наступного.

У п.п. 1, 3 ст. 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін і свобода у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

11.06.1994 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища «ОСОБА_3», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 11 червня 1994 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського р-ну Запорізької області (а.с. 5).

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6. У графі «батько» зазначено «ОСОБА_4», «мати» - ОСОБА_3», що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 26 червня 2018 року Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а/с 7).

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

28 березня 2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Прізвище позивачці залишено - «ОСОБА_3», що підтверджується рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області по цивільній справі № 321/120/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про розірвання шлюбу (а/с 6).

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання ОСОБА_3, виданого депутатом Михайлівської селищної ради Запорізької області Рикун В.М., від 02 липня 2018 року № 3681, проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3, 1975 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично ОСОБА_3 проживає з сином ОСОБА_9, 1995 року народження, та сином ОСОБА_6, 2004 року народження, за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчать сусіди - ОСОБА_10 і ОСОБА_11 (а/с 9).

Інвентаризаційна вартість житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, станом на 27.06.2018 року становить 397711 грн., що підтверджується копією повідомлення від 27.06.2018 р. № 611, наданого комунальним підприємством «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» (а/с 10).

Рішенням № 55, винесеним Виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради народних депутатів від 25 лютого 1998 р., було надано дозвіл відповідачу - ОСОБА_4 на будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 (а/с 11).

31 серпня 2006 року Виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради № 222 було винесено рішення про затвердження акту про закінчення будівництва та оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а/с 12).

Згідно ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або у порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти які належали їй, йому особисто.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Михайлівською селищною радою Запорізької області 14.09.2006 р., власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_4 (а/с 14).

Як роз'яснено у п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело та час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

18 серпня 2006 р. складено технічний паспорт на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, власником якого записано ОСОБА_4 (а/с 15).

Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтями 63, 65 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Частиною 4 ст. 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмет матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї.

В судовому засіданні представником відповідача не доведено, що сторони у добровільному порядку домовилися про порядок поділу майна, а тому вимоги позивачки щодо поділу спільного майна подружжя шляхом визнання права власності на 1/2 її частину є обґрунтованими та такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами у період шлюбу будинок АДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя у спільному майні, визнавши за позивачкою право власності на 1/2 частину вказаного житлового буд. АДРЕСА_1, вартістю 198855 грн.

Твердження представника відповідача - адвоката Ганюкова В.Д., що позивачка обрала невірний спосіб захисту своїх прав, суд вважає непереконливим і таким, що не відповідає ст. 71 СК України, так як позивачка обрала спосіб поділу майна, яке є спільною сумісною власністю - лише визначення її частки як дружини в спільному майні.

В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд, діючи у межах заявлених позовних вимог відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 підлягає задоволенню у повному обсязі, а тому в порядку поділу майна між подружжям слід визнати за позивачкою та відповідачем право власності на 1/2 частини спірного будинку за кожним.

В порядку ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1989,00 грн. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 60, 63, 65, 69, 70 СК України, ст.ст. 12, 76-80, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити повністю.

Розподілити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, вартістю 198855 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1989,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова