Справа № 177/2049/18
Провадження № 2/177/229/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 червня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши який просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 4,760 га, яка розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 , якому за життя належало право власності на земельну ділянку площею 4,760 га, яка розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Після смерті діда його єдиною спадкоємицею була її мати ОСОБА_4 , яка за життя не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями після її смерті є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Дізнавшись про існування земельної ділянки, яка є спадковою масою після смерті діда,позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на майно.

Тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивач ОСОБА_1 та її представник до суду не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач Недайводська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи участь свого представника у розгляду справи на забезпечила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 86). Відзиву не подано.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у визначеному законом порядку (а.с. 92, 95-96), але до суду повторно не з`явився, про причини суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який за життя доводився чоловіком ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_6 , що відповідно підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , свідоцтвом про його одруження та народження ОСОБА_6 (а.с. 7-8, 10).

ОСОБА_6 за життя двічі укладала шлюб, у зв`язку з чим змінювала прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с. 10-14).

Від першого шлюбу з ОСОБА_10 вона народила доньку ОСОБА_11 , яка після реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_13 », що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та шлюб (а.с. 11, 16-17).

ОСОБА_3 за життя належало право власності на земельну ділянку площею 4,760 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що на підставі розпорядження голови Криворізької РДА № 675-р від 29.07.2003 видано державний акт (а.с. 6). Нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 137026,82 грн. (а.с. 71).

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина, при цьому за відсутності посвідчених заповітів, єдиним спадкоємцем після його смерті була його дочка ОСОБА_4 , адже дружина ОСОБА_3 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Як слідує з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 на день відкриття спадщини він проживав один (а.с. 49), ОСОБА_4 з заявами про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не зверталася (а.с. 45-53).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Після її смерті, за заявою дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відкривалася спадкова справа, яка закрита у зв`язку з відсутністю спадкового майна (а.с. 54-63)

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

При цьому, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу - рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; у третю чергу - рідні дядько та тітка спадкодавця; у четверту чергу - особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.ст. 1261-1265 ЦК України).

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для подання вказаної заяви, згідно зі ст. 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Досліджені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 не прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки зі спадкодавцем на момент смерті не проживала, у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала.

Матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3 свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, яка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкоємці попередніх черг спадкування,у разі їх наявності, з відповідними заявами до нотаріальної контори не зверталися, відповідно є такими, що спадщину не прийняли.

ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск визначеного законом строку, у зв`язку з чим вона зверталася до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яку рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 задоволено, визначено їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.19-21).

Після ухвалення рішення суду ОСОБА_1 повторно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю оригіналу документу, який би підтвердив право власності на спадкове майно, запропоновано вирішити питання в судовому порядку.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, про можливість визнання за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 4,760 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження голови Криворізької РДА № 675-р від 29.07.2003.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 4,760 га, яка розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження голови Криворізької РДА № 675-р від 29.07.2003.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя: