Справа № 671/434/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

В складі головуючої судді Павлової А.С.,

За участі секретаря судового засідання Козак Г.А.,

представника скаржника Долгополова М.Д.,

представника Волочиського РВ ДВС Стаднічука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3, подану в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 на бездіяльнгість Волочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 звернулась до Волочиського районного суду Хмельницької області зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність Волочиського районного відділу Державної виконавчої служби (начальника відділу ОСОБА_5) та зобов'язати його зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: гаража, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно боржника - ОСОБА_6 в виконавчому провадженні по примусовому виконанні рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник помер, а його спадкоємиця ОСОБА_4 не може успадкувати належний її батькові гараж, через наявність обтяжень. Волочиський РВ ДВС, на думку скаржника, безпідставно відмовив їй у скасуванні арешту, накладеного державним виконавцем 13.12.2017, що порушує права дитини на оформлення спадщини.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3- адвокат Долгополов М.Д. скаргу підтримав та просив її задовольнити. Вважає, що арешт мав бути знятий державним виконавцем, однак таких дій до сьогоднішнього дня не здійснено. Відмова у знятті арешту є незаконною.

Представник Волочиського РВ ДВС вказує в судовому засіданні на відсутність порушень чинного законодавства в діях даного органу. Вказав, що арешт майна дійсно має місце, проте підстав для його скасування органи ДВС не вбачають.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в ній докази, суд вважає, що скарга ОСОБА_3, подана в інтересах неповнолітньої дитини, має бути задоволена.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Волочиському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебував виконавчий лист від 24.07.2012 Волочиського районного суду Хмельницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки.

ОСОБА_6 на праві приватної власності належав гараж в АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 18.06.2007 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.06.2007.

Згідно з постанови від 13 грудня 2017 року державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно: вказаний гараж.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.09.2018.

13.12.2018 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Листом від 16.01.2019 № 623 начальник Волочиського РВ ДВС ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_3 в знятті арешту з нерухомого майна, вказуючи на відсутність підстав для даної дії в силу вимог ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також судом встановлено, що Волочиською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 53/2019 після смерті ОСОБА_6 Його неповнолітня донька за згодою матері подала заяву про прийняття спадщини. Однак, станом на 21.03.2019 свідоцтво про право на спадщину дитині не видано.

Суд приходить до висновку, щоситуація коли обмежуються права дитини вільно володіти та користуватися належним їй спадковим майном (в тому числі, оформляти таке право) без формально визначеного акту, який складений належним чином та уповноваженим органом, - є неприпустимою, і без сумніву порушує ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. А тому порушене право ОСОБА_4 підлягає відновленню.

Крім того, в силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Вказаних вимог ст. 40ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець не дотримався, оскільки закриваючи виконавче провадження не вирішив питання про зняття арешту з майна померлого боржника.

В ході судового розгляду представник ДВС жодним чином не спростував вказані доводи. Зазначив, що з боржника не стягнуто виконавчий збір, а тому підстав для зняття арешту в ДВС не було. Проте, не надав суду доказів на підтвердження цих доводів. Також не обґрунтував яким чином виконавчий збір може стягуватись із померлого боржника.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3, подану в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо не зняття арешту з майна померлого ОСОБА_6

Зобов'язати Волочиський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зняти арешт з гаража, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належив на праві приватної власності ОСОБА_6, який накладено постановою від 13.12.2017 в виконавчому провадженні № 33736112.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги Волочиський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зобов'язаний повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Павлова А.С.