Ухвала

Іменем України

19 липня 2019 року

м. Київ

справа № 752/15010/18

провадження № 61-12519 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юджа Сергій Миколайович, на ухвалу Київського апеляційного суду у складі судді Приходька К. П. від 23 травня 2019 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Шик», про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки скаржником не було додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У встановлений судом строк судовий збір, визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року, сплачено не було.

21 травня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника апелянта про відстрочення сплати судового збору та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року

у задоволенні зазначених клопотань відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала апеляційного суду обґрунтована тим, що наведенні у клопотанні доводи та приєднанні до апеляційної скарги матеріали не можуть слугувати достатньою підставою для звільнення заявника від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору. Клопотання про звільнення від сплати судового збору, з підстав того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу може заявити лише позивач,

а ОСОБА_1 є відповідачем у справі, а тому суд дійшов висновку,

що відсутні законні підстави для задоволення клопотання. У зв`язку з тим, що заявником не було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року , апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто апелянту.

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 травня

2019 року, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу

на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційним судом було позбавлено заявника права на усунення недоліків, що в свою чергу призвело

до обмеження його у праві на апеляційне оскарження.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє

у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя

із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив,

що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України

до апеляційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи,

які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справляння судового збору визначається Законом України «Про судовий збір».

Згідно підпункту 6 пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(в редакцій, чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання

до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до зазначеної норми закону, судом апеляційної інстанції було встановлено розмір судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 52 841,89 грн.

Апеляційний суд, враховуючи обставини, на які посилається заявник, як на підставу для відстрочення від сплати судового збору та звільнення від сплати судового збору, а також звернувши увагу на предмет спору, дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначених клопотань. Оскільки ОСОБА_1 в установлені строки не усунув недоліки, що зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 02 травня 2019 року, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги апелянту.

Посилання заявника на те, що оскаржуваним судовим рішенням обмежено його право на апеляційне оскарження не відповідає дійсності, оскільки

він не позбавлений можливості звернутися до суду апеляційної інстанції

з апеляційною скаргою повторно, про що було зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається,

що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою

та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юджа Сергій Миколайович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 травня

2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство «Шик», про стягнення кредитної заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк