Постанова

Іменем України

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 01-2016

провадження № 61-5893ав19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісніченко Л. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

позивач у третейському спорі- ОСОБА_3 ,

відповідач у третейському спорі- ОСОБА_4 ,

представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року у складі судді Приходько Л. А. у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, звернулась до апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 7 459 289 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 третейський збір у розмірі 6 тис. грн. Вказувала на те, що вона є стягувачем за виконавчим листом № 654/965/13-ц, як правонаступник ОСОБА_6 , дізналась про існування указаного рішення третейського суду лише 17 грудня 2018 року після ознайомлення її представника ОСОБА_2 з матеріалами цивільної справи № 766/17090/16-ц за заявою ОСОБА_3 про видачу листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Вона не брала участь у розгляді справи третейським судом, однак вважала, що цим рішенням вирішено питання про її права та обов`язки, оскільки саме вона є особою, будучи правонаступником ОСОБА_6 , якій ОСОБА_4 зобов`язана повернути 250 000 доларів США на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 травня 2013 року у справі № 654/965/13-ц. Предметом дослідження справи № 01-2016 був договір позики від 31 січня 2006 року, який було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується розпискою від 31 січня 2006 року. Однак, указані обставини, на її думку, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами цивільної справи № 2-1483/11 за позовом ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з метою умисного невиконання рішення районного суду про стягнення 250 000 доларів США та переоформлення у порядку виконавчого провадження належного ОСОБА_4 нерухомого майна на ОСОБА_3 , який є сином останньої, підробили розписку, до якої внесли завідомо неправдиві відомості, у тому числі і щодо часу її складання.

Зазначала про те, що третейський суд, розглядаючи спір, достовірність та дійсність розписки від 31 січня 2006 року не перевірив, а, отже, рішення третейського суду прийняте на недостовірних та недопустимих доказах. ОСОБА_6 , а потім його правонаступники на підставі рішення суду, яке набрало чинності, намагаються повернути кошти, надані у борг ОСОБА_4 для купівлі нерухомості та земельної ділянки. Однак, на підставі оспорюваного рішення третейського суду ОСОБА_4 поверне ці гроші, або належне їй майно іншій особі - своєму сину, від якого кошти у борг не отримувала.

Під час розгляду справи від ОСОБА_4 надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України.

Клопотання про залишення заяви без розгляду мотивовано тим, що у проваджені Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться справа № 766/7037/17 за заявою ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, як суду першої інстанції

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без розгляду.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що заяви про скасування рішення третейського суду подані як ОСОБА_6 , так і його правонаступником ОСОБА_1 , заявлені з приводу законності одного і того ж рішення третейського суду, а підстави, з яких просять скасувати указане рішення третейського суду, є тотожними, тому заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_2 просила скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена із порушенням норм процесуального права.

Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року клопотання ОСОБА_1 , подане представником - ОСОБА_2, про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення. Відкрито апеляційне провадження у зазначеній справі та витребувано з Херсонського апеляційного суду цивільну справу № 01-2016.

У квітні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року закінчено підготовчі дії у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2, на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що, залишаючи її заяву про скасування рішення третейського суду без розгляду, суд застосував положення пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України, яким передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Для застосування вищевказаної статті закону необхідна наявність трьох складових, а саме: ті самі сторони; той самий предмет; ті самі підстави. Разом з тим, у справах, на які суд звертає увагу, а саме: № 766/7037/17 та № 01-2016 заявниками є різні особи, права яких порушені одним і тим самим рішенням суду. ОСОБА_6 звертався до суду за захистом своїх порушених прав, а вона - своїх. Кожна особа, яка вважає що її права порушені рішенням третейського суду має право у порядку статті 454 ЦПК України оскаржити таке рішення у встановленому законом порядку. Посилання суду на те, що у Херсонському міському суді Херсонської області вирішується питання щодо залучення до участі у розгляді справи правонаступників заявника не відповідає дійсності та ґрунтується на припущеннях, що відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України заборонено. Разом з тим, у справі № 766/7037/17 відсутня ухвала суду про залучення до участі у справі правонаступників. Тому, висновки суду не підтверджені належними та допустимими доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

25 квітня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики (справа № 766/7037/17).

Указана заява мотивована тим, що рішенням третейського суду вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_6 , оскільки у 2006 році саме він, а не ОСОБА_3 , надав гроші у борг ОСОБА_4 Предметом дослідження справи № 01-2016 був договір позики від 31 січня 2006 року, який, на його думку, було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується розпискою від 31 січня 2006 року. Однак, указані обставини не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами цивільної справи № 2-1483/11 за позовом ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним. На думку заявника, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з метою умисного невиконання рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 травня 2013 року у справі № 654/965/13-ц та переоформлення у порядку виконавчого провадження належного ОСОБА_4 нерухомого майна на ОСОБА_3 , який є сином останньої, підробили розписку, до якої внесли завідомо неправдиві відомості. Третейський суд, розглядаючи спір, достовірність та дійсність розписки від 31 січня 2006 року не перевірив, а, отже, рішення третейського суду прийнято на недостовірних та недопустимих доказах. Тривалий час ОСОБА_6 на підставі рішення суду, яке набрало чинності, намагається повернути кошти, надані у борг ОСОБА_4 для купівлі нерухомості та земельної ділянки. Однак на підставі оспорюваного рішення третейського суду ОСОБА_4 поверне ці гроші, або належне їй майно іншій особі, своєму сину, від якого кошти в борг не отримувала.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 червня 2018 року замінено стягувача за виконавчим листом № 654/965/13-ц, виданим Голопристанським районним судом Херсонської області 08 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 250 000 доларів США, що еквівалентно 1 998 250 грн, на ОСОБА_1

Указаною ухвалою установлено, що 25 квітня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладеного договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого ОСОБА_6 відступив ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 набув право вимоги, належне ОСОБА_6 , і став кредитором за договором позики, який було укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 від 14 вересня 2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем ОСОБА_7 є його дружина - ОСОБА_1

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_2, підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає з таких підстав.

Частиною першою статті 454 ЦПК України передбачено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищевказаних положень процесуального законодавства дійшов висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду, оскільки не взяв до уваги те, що для застосування пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України необхідна наявність трьох складових, а саме: ті самі сторони; той самий предмет; ті самі підстави. Разом з тим, у справах, на які суд звертає увагу, а саме: № 766/7037/17 та № 01-2016, заявниками є різні особи, права яких порушені одним і тим самим рішенням суду. ОСОБА_6 звертався до суду за захистом своїх порушених прав, а ОСОБА_1 - своїх.

Посилання суду на те, що у Херсонському міському суді Херсонської області вирішується питання щодо залучення до участі у розгляді справи правонаступників заявника ґрунтується на припущеннях, що відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України заборонено.

Згідно з данимиЄдиного державногореєстру судових рішень за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про скасування рішення третейського суду у справі № 766/7037/17 останнім судовим рішенням, ухваленим у вказаній справі, є ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2017 року, відповідно до якої витребувано з Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» належним чином завірену копію рішення у справі № 01-2016 від 19 грудня 2016 року, а також угоди від 01 грудня 2016 року, укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У справі № 766/7037/17 відсутня ухвала суду про залучення до участі у справі ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_6 . Тому висновки суду не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, доводи, наведені у заяві ОСОБА_1 , поданій представником - ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на доступ до правосуддя.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з викладеного, апеляційним судом, як судом першої інстанції, було передчасно залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до апеляційного суду, як суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 351, 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції - Херсонського апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

Є. В. Синельников