Справа №266/1479/19
Провадження№ 2-о/266/119/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про встановлення факту находження особи на утриманні, заінтересована особа: Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2019 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилась на утриманні ОСОБА_3, який помер 22.11.2017 року.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначена заява не відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, заява про встановлення факту має бути викладена державною (українською) мовою.

Позивач не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог закону.

До аналогічної позиції прийшов Верховний Суд в ухвалі від 21.01.2019 року у справі № 761/42431/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, з підстав вказаних в ухвалі, а саме складання позовної заяви державною (українською) мовою, та надає позивачу строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту находження особи на утриманні, заінтересована особа: Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Д`яченко Д. О.