Дата документу 10.06.2019 Справа № 335/4102/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2118/19 Головуючий у 1-й інстанції: Макаров В.О.
Є.У.№ 335/4102/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року, якою позов повернуто позивачу,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернено позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права просила апеляційний суд ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що при подачі позову до суду вона не сплачувала судовий збір на підставі пп.1 п.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки вона звернулась до суду із позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Суд першої інстанції не врахував, що Законом чітко визначені підстави звільнення від сплати судового збору, зокрема у справах про поновлення на роботі.

Відповідач у справі - ПАТ «Банк Форум» своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав, проте це не заважає її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що позивач в установлений строк недоліки апеляційної скарги не усунула, вимоги ухвали судді про залишення позову без руху не виконала, у зв`язку з чим позовна заява була провернута.

Проте колегія суддів із висновком суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 175 ЦПК України до позовної заяви подаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду із позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ОСОБА_1 зазначала, що у відповідності до пп.1 п.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. У вказаній ухвалі суд зазначив підстави залишення позову без руху, однією з яких було те, що позивачем у справі не був сплачений судовий збір. В обґрунтування ухвали про залишення позову без руху, суд зазначав, що ОСОБА_1 помилково вважає, що звільнена від сплати судового збору за подачу вказаної позовної заяви, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за своєю природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені не входить до структури заробітної плати.

На виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 надала заяву про усунення недоліків, в якій посилаючись на Контитуцію України, Закону України «Про судовий збір», постанову Верховного Суду за №804/243/16 від 27.03.2018 року звертала увагу суду на те, що вона звільнена від сплати судового збору та просила відкрити провадження за її позовною заявою.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 квітня 2019 року, позов ОСОБА_1 повернуто з підстав несплати позивачкою судового збору.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Висновки суду першої інстанції про не усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 є необґрунтованими.

В своїй ухвалі про залишення позову ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції посилаючись на ст.ст. 116, 117 КЗпП України, зазначав, що за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці у розмірі середнього заробітку.

Однак колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , подала позову у відповідності до норм ст.ст.235, 240-1 КЗпП України, згідно яких, при винесені рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У разі коли встановлено, що працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку але його поновлення на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Тобто в даній справі вирішується питання саме про виплату працівникові заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, а не середнього заробітку, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву позивачу, в той час як остання за вищенаведеними критеріями відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а постановлена ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: