Номер провадження: 22-ц/813/2639/19
Номер справи місцевого суду: 497/1370/17
Головуючий у першій інстанції Раца В.А.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес Владичень» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес-Владичень» про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться в межах Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, стягнення матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес Владичень» (СВК «Прогрес Владичень»), в якому просив суд зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться в межах Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, яка належить йому на праві приватної власності; стягнути з відповідача на його користь 51 789 грн. матеріальної шкоди та 25 000 грн. моральної шкоди, а також стягнути 2964,00 грн. судових витрат.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 19 вересня 2018 рокупозов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес-Владичень» про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться в межах Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Зобов`язано СВК «Прогрес-Владичень» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 3,02 Га, в тому числі рілля 2,72 Га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка відповідно до державного акту на право власності на землю серія НОМЕР_2 від 01.02.2006 року належить ОСОБА_1 .

Стягнуто з СВК «Прогрес-Владичень» на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1280,00 гривень.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, СВК «Прогрес Владичень» подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 вересня 2018 року в частині зобов`язання СВК «Прогрес- Владичень » звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 3,02 Га, в тому числі рілля 2,72 Га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка відповідно до державного акту на право власності на землю серія НОМЕР_2 від 01.02.2006 року належить ОСОБА_1 та стягнення з СВК «Прогрес Владичень» на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1280 грн. В іншій частині рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 26.11.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес Владичень» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 вересня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес-Владичень» про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться вмежах Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, стягнення матеріальної та моральної шкоди, та призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес-Владичень» про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться в межах Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес Владичень» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 вересня 2018 року, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 30.05.2019 року о 14год.00хв.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник СВК «Прогрес Владичень» - Шолар О.Ю., позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 206).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать земельні ділянки загальною площею 3,02 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме 0,12 га, 0,18 га та 2,72 га, кадастрові номери НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Болградською районною адміністрацією 01 лютого 2006 року на підставі рішення №604 від 05.09.2005 року (а.с.8).

Місце розташування даних земельних ділянок територія Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області.

Право власності на дані земельні ділянки не скасовано.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині зобов`язання СВК «Прогрес-Владичень» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 3,02 Га, в тому числі рілля 2,72 га, районний суд виходив з того, що відповідач використовує спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, тому така земельна ділянка підлягає звільненню.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За правилом ст. 317 ЦК України, змістом права власності - є право володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використаннями та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

В доводах до апеляційної скарги та в судовому засіданні апеляційної інстанції представник СВК «Прогрес - Владичень» - Шолар О.Ю. наполягала на тому, що будь - яких доказів про використання саме відповідачем земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 позивачем до суду не було надано.

Ухвалюючи рішення із зобов`язанням відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, суд виходив з пояснень свідків та Акту огляду від 24.01.2018 року.

Втім, з огляду на конструкцію ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використаннями та охороною земель» в ході судового розгляду підлягало доведенню вчинення відповідачем будь-яких дій, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки.

Згідно схеми полів на території Владиченьської сільської ради, долученої до апеляційної скарги вбачається, що поле №1, про яке зазначав ОСОБА_1 має загальну площу 84,78 га, а поле №28 має загальну площу 136,833 га. (а.с.178-179).

Матеріалами справи також встановлено, що в судовому засіданні суду першої інстанції - 19.09.2018 року (а.с. 159-160), позивач ОСОБА_1 зазначив, що в 2016 році він уклав із Приватним Підприємством «КАРА ДОН» договір оренди землі від 26.08.2016 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав, згідно якого«Відповідно до актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна земельна ділянка площею 2,7234 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться в оренді у Приватного підприємства «КАРА ДОН» на підставі договору оренди землі від 26.08.2016 року, строк дії договору 10 років, номер запису за реєстром 26101324, тобто земельна ділянка, належна позивачу знаходиться в оренді у іншого підприємства».

Між тим, суд першої інстанції встановивши, що земельна ділянка ОСОБА_1 знаходиться в оренді у зовсім іншого підприємства, а не у відповідача, зобов`язав саме відповідача - СВК «Прогрес - Владичень» звільнити земельну ділянку.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме СВК «Прогрес Владичень » використовує земельну ділянку, площею 3,02 га, в тому числі рілля 2,72 га, яка належить позивачу відповідно до державного акту на право власності на землю.

Такі докази не були надані і під час судового апеляційного розгляду.

Крім того, відповідно акту огляду полів № 1,4,6,6/7 від 23.06.2017 року в списку власників земельних ділянок, що входять до їх складу, позивач не значиться.

За таких обставин, апеляційний суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 в розумінні ч. 2 ст. 51 ЦПК України пред`явлені вимоги до особи, обов`язки якої перед позивачем не доведені жодним чином .

Згідно із ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї.

Суд апеляційної інстанції не має повноважень залучати на стадії апеляційного розгляду належного відповідача, замінювати сторону належною стороною (окрім правонаступництва).

Оскільки не доведено факту, що СВК «Прогрес - Владичень» порушує права позивача, використовує без законних підстав спірну земельну ділянку, як слушно наведено у апеляційній скарзі, то на неї за судовим рішенням не може бути покладена цивільно-правова відповідальність у вигляді зобов`язання звільнити спірну земельну ділянку.

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, в зв`язку із чим оскаржуване рішення ухвалено із порушенням вимог матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес Владичень» - задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 вересня 2018 року - скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес-Владичень» про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться в межах Владиченської сільської ради Болградського району Одеської області, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.06.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда