Ухвала

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 761/48833/18

провадження № 61-18197ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, третя особа - державне підприємство «Національні інформаційні системи» про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила зобов`язати відповідача подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна ДП «Національні інформаційні системи» заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 05 червня 2013 року за № 13723256 у вигляді застави легкового автомобіля «Toyota Celica 1.8», 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , підстава обтяження - кредитний договір № 804/6/11/2007/840к/2716 від 01 листопада 2007 року, боржник - ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2009 року ОСОБА_3 придбав легковий автомобіль «Toyota Celica 1.8», 2005 року випуску. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, а спадкоємцем після його смерті є позивач. На підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину у встановленому законом порядку позивач набула право власності на вказаний автомобіль. Однак, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 05 червня 2013 року за заявою ПАТ «КБ «Надра» було зареєстровано обтяження легкового автомобіля «Toyota Celica 1.8» у вигляді застави на підставі кредитного договору від 01 листопада 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_2 09 листопада 2018 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою, у якій просив подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна ДП «Національні інформаційні системи» заяву про припинення вказаного обтяження. Однак, листом від 23 листопада 2018 року відповідач відмовив в задоволенні вказаної заяви, у зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором не погашена, а тому відсутні підстави для припинення обтяження рухомого майна. Позивач зазначає, що вона є добросовісним набувачем вищевказаного автомобіля, а також, що наявне обтяження порушує її право власності на успадковане рухоме майно.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

У жовтні 2019 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Біла І. В. направила засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року, в якій просила скасувати вказане рішення суду першої інстанції та зазначену постанову апеляційного суду та передати справу на новий розгляд.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року дану справу віднесено до категорії малозначних та відкрито спрощене провадження у справі.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційні скарзі відсутні посилання на вищевказані обставини, які є підставами для відкриття провадження у малозначній справі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, третя особа - державне підприємство «Національні інформаційні системи» про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов