Справа № 175/4361/18
Провадження № 2/175/1410/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

06 червня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Підгородненька міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України (а.с.34), а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Представник третьої особи Підгородненької міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника (а.с.28).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Встановлено, що на підставі Свідоцтва на право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 27 січня 1999 року, ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.9), також позивачу на праві власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с.8). Згідно довідки про склад сім`ї Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №2020 від 26.10.2018 року, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровано 2 (дві) особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.17), що також підтверджується домовою книгою (а.с.10-16).

З 2014 року ОСОБА_2 в спірному будинку не проживає, особистих речей в будинку не має, відповідачка не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Відповідачка вирішила добровільно покинути будинок, взявши всі свої речі вибула з житлового приміщення. Реєстрація відповідачки у будинку порушує права власника будинку ОСОБА_1 на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у його власності. Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 в спірному будинку підтверджується довідками квартального комітету №7 Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.18,19) та заявами ОСОБА_3 (а.с.20) та ОСОБА_4 (а.с.21).

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку без поважної причини з 2014 року, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнено сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Підгородненька міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.