Справа № 226/1032/19
Провадження №2-о/226/103/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обгрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово непідконтрольній українській владі території в м.Донецьк померла її мати - ОСОБА_4 , з якою вона проживала разом на час її смерті за однією адресою: АДРЕСА_1 , де обидві значилися зареєстрованими.

Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з недоотриманої суми пенсії, яка нараховувалася матері, як внутрішньо переміщеній особі, Покровським об`єднаним Управлінням пенсійного Фонду України Донецької області.

25.03.2019 вона, як єдиний спадкоємець першої черги, звернулася до Мирноградської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй надано було письмову відповідь про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що нотаріусом не можуть бути прийняті як докази її сумісного проживання зі спадкодавцем на час його смерті документи, видані на непідконтрольній владі України території та роз`яснено право звернення до суду з питання встановлення юридичного факту, що має значення для оформлення спадщини.

Зазначаючи на вказані обставини та на те, що вона проживала з матір`ю за однією адресою з 1982 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник просить суд встановити факт її сумісного проживання з матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час її смерті.

В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просив суд їх задовольнити.

Заінтересована особа, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до судового засідання не прибула, надала суду відзив на заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність її представника та прийняття рішення на розсуд суду.

Заслухавши представника заявника, свідків та дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог заявника, виходячи з такого.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (до шлюбу ОСОБА_3 ) є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася в с.Азанчівка Краснопільського району Могильовської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника, свідоцтвами про її шлюб, розірвання шлюбу та свідоцтвом про смерть матері, виданим на підставі рішення Димитровського міського суду від 26 грудня 2018 року (а.с.15,16,17,18-19,20).

За життя мати заявника, як пенсіонер та внутрішньо переміщена особа, перебувала на обліку Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області як внутрішньо переміщена особа, яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а була взята на облік Управлінням соціального захисту населення Мироноградської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Заявник ОСОБА_3 , згідно відмітки в паспорті громадянина України, також постійно проживає в АДРЕСА_1 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа Управлінням соціального захисту населення Мирноградської міської ради 30.11.2015 за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Факт постійного проживання заявника разом з матір`ю на час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 був підтверджений в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ……, які суду пояснили, що протягом десяти років вони підтримують дружні стосунки з заявником і її сім`єю, часто бували у неї в гостях і знали, що мати заявника протягом останніх років у зв`язку з хворобою була прикута до ліжка, а догляд за нею здійснювали заявник та її чоловік. В листопаді 2017 мати заявника померла.

На підтвердження спільного проживання заявника з матір`ю представником позивача також надано суду довідку керуючої компанії Петровського району м.Донецька від 17.05.2019, згідно якої ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 15.06.1960 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 і разом з нею за цією адресою була зареєстрована і проживає на теперішній час її донька ОСОБА_3 , 1957 народження.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п.п.3.22 глави 10 розділу 2 пункту 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 на підтвердження постійного проживання із спадкодавцем може бути надана довідка органу реєстрації

місця проживання спадкоємця та спадкодавця за однією адресою, інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як вбачається з письмової відповіді державного нотаріуса Мирноградської міської нотаріальної контори, куди звернулася заявник з питання оформлення спадщини, документи про спільне проживання зі спадкодавцем на час його смерті, видані на території, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень, не можуть бути прийняті на підтвердження зазначеного факту.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому суд погоджується з доводами заявника про неможливість документального підтвердження відповідними житлово-комунальними органами факту її сумісного проживання з матір`ю на час її смерті та відкриття спадщини, так як відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом і будь-який акт, виданий цими органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст.293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція висвітлена в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Суд вправі розглядати справи про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Судом з`ясовано, що встановлення факту сумісного проживання заявника разом з матір`ю на час її смерті необхідно заявнику для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення, що з огляду на існування збройного конфлікту на сході України та розпорядження Кабінету Міністрів від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», до яких ввійшло м.Донецьк, не дозволяє заявнику вирішити це питання в позасудовому порядку.

Оскільки доводи заявника щодо сумісного постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшли своє достатнє підтвердження в ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів і іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,263-265,293,315,319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (податковий номер НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада, (), місце розташування: м.Мирноград Донецької області, вул.Центральна,9, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Донецьк, на час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 11 червня 2019 року. Повний текст судового рішення виготовлено 18 червня 2019 року.

Суддя Л.І.Клепка