Головуючий у І інстанції Коробенко С.В.
Провадження № 22-ц/824/7048/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Матвієнко Ю.О.,

суддів Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що вчинено актовий запис за №2174. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейні стосунки у сторін не склалися, у зв`язку із чим відповідач у березні 2017 року залишив родину і з того часу проживає за іншою адресою в м. Києві.

Станом на сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Донька ОСОБА_4 перебуває на грудному вигодовуванні та потребує постійного догляду та турботи матері, якій потрібне посилене харчування та вживання комплексу вітамінів у період лактації. При цьому, відповідно до довідки Центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог ОСОБА_1 отримує щомісячну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно аліменти на утримання дружини не сплачує, хоча має таку матеріальну можливість, оскільки працює у ТОВ «САП Україна» на посаді менеджера з розвитку, отримуючи заробітну плату у розмірі 130 663 грн. 93 коп. на підставі трудового договору від 01 квітня 2015 року.

Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов`язку по утриманню своєї дружини ОСОБА_1 до досягнення їхньою дочкою ОСОБА_4 трирічного віку, позивач просила суд стягнути з нього аліменти на свою користь у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також в своєму позові позивач, крім стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача понесені нею по справі судові витрати.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 12 000 грн. щомісячно, починаючи з 21 листопада 2017 року до досягнення ОСОБА_4 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 720 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилалась на те, що вона просила суд про стягнення аліментів на власне утримання в частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки він має стабільний заробіток, натомість суд вийшов за межі її позовних вимог та стягнув з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі, чим порушив норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача подану нею апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав.

Від представника відповідача до суду 06 червня 2019 року надійшла заява про відкладення судового розгляду у зв`язку із терміновим відрядженням до м. Житомира. Разом з тим, доказів, які б підтверджували факт відрядження представника відповідача до м. Житомира та стали б підставою для висновку про поважність причин відсутності в судовому засіданні та можливість його відкладення, апеляційному суду надано не було, тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача та розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що вчинено актовий запис за №2174 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8), які проживають разом з позивачем.

Позивач ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дочкою ОСОБА_4 до досягнення нею трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач ОСОБА_2 працює у ТОВ «САП Україна» на посаді менеджера з розвитку та отримує заробітну плату, еквівалентну 4 347,83 євро, згідно п. 5.1. трудового договору від 01 квітня 2015 року (а.с.9-14).

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання його дружини ОСОБА_1 до досягнення їхньою донькою ОСОБА_4 трьох років - до 09 березня 2019 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість цієї вимоги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З наявних в справі письмових доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати позивачу ОСОБА_1 до досягнення їхньою дитиною трирічного віку матеріальну допомогу, що не заперечувалося і самим відповідачем. Однак, суд, дійшовши правильного висновку про стягнення аліментів, стягнув їх у твердій грошовій сумі, у розмірі 12 000 грн., не звернувши уваги на положення сімейного законодавства, які обумовлюють стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в разі, якщо платник аліментів не працює або має нерегулярний, мінливий дохід. Натомість судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має постійне місце роботи зі стабільним заробітком, в зв`язку із чим вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів саме у частці є такою, що відповідає нормам сімейного законодавства. Крім того, суд першої інстанції, ухваливши рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, фактично вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1 , яка просила про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , порушивши таким чином вимоги процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність в справі підстав для стягнення аліментів на утримання дружини, допустив неправильне застосування норм матеріального права при визначенні їх розміру, рішення суду підлягає зміні в частині розміру аліментів із зазначенням розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Вирішуючи питання про розмір частки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, апеляційний суд згідно положень ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, стан його здоров`я та той факт, що з нього стягнуто аліменти на утримання спільних з позивачем дітей, та вважає за можливе визначити аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 21 листопада 2017 року, до досягнення малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 рокузмінити в частині розміру аліментів. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 листопада 2017 року, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: