Справа № 323/1884/19
Провадження№ 2/323/466/19
У х в а л а

Іменем України

про залишення позовної заяви без руху

"27" червня 2019 р. м.Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Смокович М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 23.10.2018 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 83.

Дослідивши позовну заяву та додані до позову документи, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування підсудності справи саме Оріхівському районному суду Запорізької області представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 відбуває покарання у Державній установі «Оріхівська виправна колонія (№ 88)», у зв`язку з чим, це є поважною причиною неможливості виїхати до проживання відповідача, а тому, у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, справу необхідно розглядати за місцем перебування позивача.

Проте суд не може погодитися з даним обґрунтуванням підсудності справи виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно ч. 7 ст. 130 ЦПК України якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 12 ст. 212 ЦПК України суд у порядку, передбаченому цією статтею, за власною ініціативою або за клопотанням учасника судового процесу, який тримається в установі попереднього ув`язнення або в установі виконання покарань, може постановити ухвалу про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні такої установи. При цьому дії, передбачені частиною дев`ятою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

Діючим процесуальним законодавством України не передбачено етапування особи до суду задля розгляду цивільної справи, однак законодавцем надано право особі, засудженої до покарання у виді позбавлення волі представляти свої інтереси при розгляді цивільних справ через свого представника або особисто, шляхом проведення судового засідання з його участю у режимі відеоконференції в приміщенні установи, де така особа відбуває покарання.

Таким чином, посилання представника позивача на те, що позивач відбуває покарання у Державній установі «Оріхівська виправна колонія (№ 88)», а тому це є поважною причиною неможливості виїхати до проживання відповідача є не припустимим, так як у даному випадку позивач не може самостійно покинути територію установи виконання покарань, в тому числі і для того, щоб з`явитися у судове засідання до Оріхівського районного суду Запорізької області, а тому суд приходить до висновку, що дана справа повинна розглядатися за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як випливає з ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з позову представником позивача зазначене лише місце мешкання відповідача: АДРЕСА_1 , тоді як щодо місця реєстрації зазначено що воно невідоме.

Дана обставина заважає встановити суду підсудність даної справи.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, позивачу необхідно надати інформацію щодо останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування чи постійного заняття (роботи) відповідача.

Крім цього, в позовній заяві представник позивача вказує на те, що позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», однак суд не може погодитися з ствердженнями представника позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення заявника від сплати судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.2 п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення до суду з цим позовом становить 768 гривень 40 копійок.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час направлення представником позовної заяви до суду, то позивачу ОСОБА_1 слід усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачеві та його представнику, що згідно до ст. 185 ЦПК України, позивач або його представник повинен усунути виявлені недоліки позовної заяви не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху, інакше позовна заява буде повернута позивачеві із усіма додатками.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В.Смокович