Справа № 523/3625/19
Провадження №2/523/2625/19
"20" червня 2019 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Вовкович І.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якому просила: розірвати шлюб, зареєстрований 25.04.2003 року у Другий відділі реєстрації актів громадянського стану у Суворовського районного управління юстиції, актовий запис № 44; стягнути аліментиз відповідача та користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 05.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Життя з відповідачем не склалося. За час шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався і поновлений бути не може. Шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, тому позивачка звернулася до суду.
Позивач та відповідач у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій також просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача надійшла заява в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести за його відсутності.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, щоміж ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований 25.04.2003 року у Другий відділі реєстрації актів громадянського стану у Суворовського районного управління юстиції, актовий запис № 44(а.с.27).
За час шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).
З травня 2018 р. сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально.
Статтею 110 СК України, визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.
За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї протирічить інтересам подружжя, і шлюб між сторонами підлягає розірванню.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст.7СКУкраїни при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з моменту звернення до суду до виповнення дитиною повноліття. Суд вважає, що аліменти у розмірі 2000 грн. на утримання дитини будуть достаніми для забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-281 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 180, 182 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини- задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 25.04.2003 року у Другий відділі реєстрації актів громадянського стану у Суворовського районного управління юстиції, актовий запис № 44- розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 05.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття (віку 18 років), тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок на користь держави.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити Суворовському районному у м.Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складено та підписано суддею 24.06.2019 року.

Суддя Аліна С.С.