Справа № 200/7081/19
Провадження №2о/200/156/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Гургули В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільної стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2019 року заявник звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживала як переселенець за адресою АДРЕСА_2 . Померла доводиться заявнику тещею. Маючи в наявності свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , медичну довідку, які підтверджують факт смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 завник звернувся до Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільної стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіщодо реєстрації смерті ОСОБА_2 . Проте, йому буловідмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_2 з причини відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України на підставі, наданих мною, документів. Додатково було роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно йому для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги просив їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена, причину неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 доводиться ОСОБА_1 тещею, на підтвердження даного факту заявник надав копію свідоцтва про шлюб укладеного з ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської міської ради та свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , матір`ю якої записана ОСОБА_2 .

Як випливає з довідки від 20.10.2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово окупованій території.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №338 від 06 квітня 2019 року причиною смерті є перитоніт некроз тонкого кишечника на фоні мезентериального тромбоза судин брюжейки.

Суд враховує, що м. Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 у встановленому чинним законодавством України порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт її смерті, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на тимчасово окупованій території.

Розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить місто Луганськ на території якого померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків.

Відповідно листа начальника Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08.05.2019 року за № 1651/14.2-42 у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_2 відмовлено, для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року «Про впорядковане ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» № 1150/13024.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України).

Таким чином, судом встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення і необхідно для реєстрації смерті особи відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримання Свідоцтво про смерть на бланку, виготовленому за єдиним зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Керуючись ст.ст. 293, 315, 317, 319 ЦПК України, ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ №52/5 від 18.10.2000 року, ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", розпорядження КМУ №1085 від 07.11.2014 року, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільної стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки с. Миколаївка Ст.-Луганського району Луганської області , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Луганську, причина смерті перитоніт некроз тонкого кишечника на фоні мезентериального тромбоза судин брюжейки.

Рішення допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя Е.В. Женеску