Справа № 305/2060/18
Провадження по справі 4-с/305/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді - Бліщ О.Б.

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_1

боржника - ОСОБА_2

представника боржника - ОСОБА_3

державного виконавця В ДВС Рахівського РУЮ в З/о - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рахів скаргу ОСОБА_5, боржники: ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_6, зацікавлена особа: Головний державний виконавець Рахівського РВ ДВСГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася в суд з скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Скаргу мотивує тим, що 28.12.2018 Рахівський районний суд постановив рішення у справі №305/2060/18 про негайне повернення дітей за місцем проживання матері ОСОБА_5, а саме: с. Середнє Водяне, вул. Троян № 267, Рахівського району, Закарпатської області, про що видано виконавчий лист.

29.12.2018 Рахівським РВ ДВС ГТУЮ в З/о відкрито виконавчі провадження за №57986302, №57986332 та № 57986354 на підставі виконавчого листа Рахівського районного суду у справі №305/2060/18 від 28.12.2018.

04.01.2019 працівники Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у З/о здійснили виїзд за адресою перебування неповнолітніх дітей для виконання рішення суду від 28.12.2018 по справі №305/2060/18.

ОСОБА_5 наслідках проведення виконавчих дій складено акт державного виконавця, у якому зазначено наступне: "В ході проведення виконавчих дій неповнолітні особи ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовилися залишити будинок за адресою: с. Середнє Водяне, вул.Борканюка №179, Рахівського району та спільно з матір'ю ОСОБА_5 повернути за місцем проживання їх матері за адресою: с. Середнє Водяне, вул. Траян 267, Рахівського району. Вказана відмова виражалась неповнолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у висловленні небажання повернутися до матері за її адресою проживання, а зі сторони ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 своєю поведінкою, а саме почала кричати, плакати, відходити від матері, закриватися у кімнаті. Жодні перешкоди зі сторони боржника щодо відібрання дітей та повернення їх матері не вчинялися".

Аналіз ЗУ "Про виконавче провадження" свідчить про те, що до компетенції державного виконавця не входить аналіз психо-фізичної поведінки дітей. Крім того, обставини, зазначені державним виконавцем в акті від 04.01.2019 не пояснюють причин невиконання нею рішення суду.

Не зважаючи на те, що жодні перешкоди у виконанні рішення боржником не вчинялися, державним виконавцем рішення від 28.12.2018 залишається невиконаним станом на день звернення з вказаною скаргою до суду.

Скаржниця у своїй скарзі стверджує, що жодних інших виконавчих дій за вказаними виконавчими провадженнями з 04.01.2019 не здійснювались.

23.01.2019 вона звернулася до державного виконавця Булеца Н.В. із заявою на підставі ст. 64 ЗУ "Про виконавче провадження", яким регламентовано порядок виконання рішення про відібрання дитини. Вказане рекомендоване поштове відправлення одержано Рахівським РВ ДВС 28.01.2019 (відповідно до відмітки пошти, що додається). Однак, станом на сьогодні заява залишена без належного реагування та виконання.

Вважає, що така бездіяльність державного виконавця в реалізації наданих повноважень зі здійснення заходів з примусового виконання рішення є неправомірною, такою що порушує її права як стягувача на своєчасне та в повному обсязі виконання рішення суду.

Тому просила суд винести рішення, яким визнати бездіяльність головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у З/о ОСОБА_4 щодо не проведення заходів передбачених ч.2 ст. 64 ЗУ "Про виконавче провадження" як заходу примусового виконання рішення Рахівського районного суду від 28.12.2018 у справі №305/2060/18 в межах виконавчого провадження №57986302 від 29.12.2018, №57986332 від 29.12.2018 та №57986354 від 29.12.2018; визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в З/о ОСОБА_4 щодо ненадання відповіді на заяву стягувача у межах виконавчих проваджень №57986302 від 29.12.2018, №57986332 від 29.12.2018 та №57986354 від 29.12.2018;

зобов'язати головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в З/о ОСОБА_4 провести виконання рішення суду про відібрання дітей в порядку, передбаченому ч.2 ст. 64 ЗУ "Про виконавче провадження" в межах виконавчого провадження №57986302 від 29.12.2018, №57986332 від 29.12.2018 та №57986354 від 29.12.2018; зобов'язати головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУ в З/о ОСОБА_4 надати заявнику відповідь на її заяву від 23.01.2019 у межах виконавчих проваджень №57986302 від 29.12.2018, №57986332 від 29.12.2018 та №57986354 від 29.12.2018.

Скаржниця ОСОБА_5, в судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, про що свідчить поштове відстеження.

Також в судове засідання не з'явилися боржники ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, які про час, день та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про що свідчать поштові відстеження, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Боржник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засідання вимоги скарги не визнали, вважають таку безпідставною та просять відмовити в її задоволенні.

Державний виконавець Булеца Н.В. вимоги скарги також не визнала, та показала суду, що в рамках вказаних виконавчих провадженнях, нею як державним виконавцем виконано всі необхідні дії, для виконання судового рішення, на вказаний час рішення суду не виконано не з її вини. Просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки вважає таку безпідставною, посилаючись на обставини, викладені в запереченні на скаргу, що міститься в матеріалах справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення (суду) на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений ст. 63 Закону.

Судом встановлено, що на виконанні Рахівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області знаходяться виконавчі провадження №57986354, №57986332 та № 57986302 з примусового виконання виконавчого листа по справі №305/2060/18 виданого 28.12.2018 Рахівським районним судом Закарпатської області згідно якого вирішено: неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, відібрати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9 та повернути дітей негайно за місцем проживання їх матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, у с. Середнє Водяне, вул.Траян, 267, Рахівського району, Закарпатської області. Рішення про відібрання дітей вказаних у даному рішенні та передачу їх своїй матері підлягало негайному виконанню.

29.12.2018 року у відповідності до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) головним державним виконавцем Булеца Н.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №57986354, №57986332 та № 57986302. Зазначеними постановами зобов'язано боржників ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13 виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження.

Скаржниця ОСОБА_5 у свої скарзі посилається на те, що державний виконавець вже тривалий час рішення суду не виконує, а також на те, що державним виконавцем не надано відповіді на її письмову заяву від 23.01.2019.

Судом встановлено, що проведення виконавчих дій за даним виконавчим провадженням було призначено на 04.01.2018 року з залученням представника органу опіки та піклування та за участю стягувача. За наслідками проведення виконавчих дій складено акт державного виконавця, яким встановлено, що неповнолітні: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовились залишити будинок за адресою с. Середнє Водяне, вул. Борканюка, 179, Рахівського району, Закарпатської області та повернутися за місцем проживання їх матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, у с. Середнє Водяне, вул. Траян, 267, Рахівського району, Закарпатської області.

У своїй заяві від 23.01.2019 ОСОБА_5 просила державного виконавця на підставі ст. 64 ЗУ "Про виконавче провадження" звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до дитячого або лікувального закладу з метою виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 64 Закону, за необхідності державний виконавець може звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу. Однак, вказана норма не зобов'язує державного виконавця звертатися до суду з відповідним поданням в кожному випадку, а лише передбачає можливість ставити перед судом вирішення такого питання у випадку необхідності. Державний виконавець у своїх письмових запереченнях стверджує, що ні органом опіки і піклування Рахівської РДА, та іншими учасниками виконавчого провадження будь - яка інформація, документи чи інші докази, що можуть свідчити про наявність обставин для необхідності звернення державного виконавця з поданням до суду, йому не надавалися. Таким чином, вимога скаржниці, щодо визнання бездіяльності державного виконавця в цій частині та зобов'язати його вжити заходи примусового виконання рішення в порядку, передбаченому ч.2 ст. 64 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме шляхом звернення з поданням до суду про вирішення питання про влаштування дітей в дитячий чи лікувальний заклад є безпідставною.

Також, є безпідставною вимога скаржниці про зобов'язання головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в З/о ОСОБА_4 надати заявнику відповідь на її заяву від 23.01.2019, оскільки відповідь на таку скаржниці було надіслано 05.02.2019 року за вих. № 14.7-42/1375 поштовою кореспонденцією за №530, що стверджується копією відповіді на заяву та поштовою квитанцією, наданою державним виконавцем в додатку до письмових заперечень. Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Отже, відповідь на письмову заяву скаржниці ОСОБА_8 Н,Н. від 23.01.2019 надіслана їй у строки та в порядку передбаченому ЗУ"Про виконавче провадження".

Суд звертає окрему увагу на те, що боржниками жодних перешкод у виконанні рішення суду не вчинялося, ними було забезпечено державному виконавцю та іншим учасникам виконавчого провадження безперешкодний доступ до місця фактичного проживання дітей при проведення виконавчої дії.

Окрім того, судом встановлено, що всупереч тверджень скаржниці, державним виконавцем Булецою Н.Ю. вчинялося ряд виконавчих дій з метою виконання рішення суду, про відібрання дітей, що виключає бездіяльність головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в З/о під час виконання рішення суду по справі №305/2060/18.

29.12.2018 року керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до вимог ст. 28 Закону, постанови про відкриття виконавчих проваджень за вих. №14.7-41/17150, №14.7-41/17144, №14.7-41/17146 надіслано боржникам до виконання (пошт. квит №615, №156, №148 від 29.12.2018 року) та стягувачу до відома (пошт. квит. №008 , №631 від 02.01.2019 р.).

Відповідно до ч. 3 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішення, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, залучення органів опіки та піклування відповідно до покладених на них повноважень обов'язково здійснюється державним виконавцем при виконанні рішень про відібрання і передання дитини, а також у разі необхідності забезпечення прав та інтересів дітей та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування).

29.12.2018 року, у відповідності до ст. 14, ст.64 Закону та п.3 розділу II, розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішення, державним виконавцем винесено постанову про залучення представників органу опіки та піклування для участі у проведенні виконавчих дій та за вих. №14.7-41/17182 надіслано голові органу опіки та піклування Рахівської РДА, та сторонам виконавчих проваджень.

29.12.2019 року, керуючись ч.2 ст. 14, ч.4 ст. 18 Закону винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ та за вих. № 14.7-41/17184 надіслано до Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП у Закарпатській області та сторонам виконавчих проваджень (боржникам пошт. квит. №607, №615, №577 від 02.01.2019 р.) і стягувачу (пошт. квит. №008 від 02.01.2019 р.).

Як вже зазначалося, проведення виконавчих дій за даним виконавчим провадженням було призначено на 04.01.2019 року з залученням представника органу опіки та піклування та за участю стягувача. За наслідками проведення виконавчих дій складено акт державного виконавця, яким встановлено, що неповнолітні: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, 28.08.2010 року відмовились залишити будинок за адресою с. Середнє Водяне, вул. Борканюка, 179 Рахівського району Закарпатської області та повернутися за місцем проживання їх матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, у с. Середнє Водяне, вул. Траян, 267, Рахівського району, Закарпатської області.

На заяву стягувача від 04.01.2019 року ОСОБА_5 надано копію акту державного виконавця від 04.01.2019 року, в якому відображено суть і характер проведення виконавчих дій, встановлені факти та події (пошт. квит. №564).

15.01.2019 року надіслано запит до голови органу опіки та піклування Рахівської РДА про наявність обстави, які можуть бути підставою для внесення подання до суду щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, та відповідно головою Рахівської РДА було надано відповідь, про що свідчить лист голови Рахівської РДА за №95/01.3-18 від 11.02.2019.

25.01.2019 року за вх. № 392/14.7-35 надійшла заява ОСОБА_5 від 23.01.2019 р. із проханням звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дітей до дитячого або лікувального закладу.

05.02.2019 року за вих. № 14.7-42/1375 боржнику надано відповідь на вищевказану заяву та надіслано поштовою кореспонденцією за №530 (копія додається).

08.02.2019 року за вх. № 621/14.7-35 до відділу надійшла аналогічна заява ОСОБА_5 від 06.02.2019 року, на яку 15.02.2019 року за вих. № 14.7-42/2344 надано відповідь (пошт. квит. №468 від 15.02.2019 р.).

11.02.2018 року до відділу надійшов лист голови державної адміністрації ОСОБА_9, який зареєстрований за вх. № 672/14.7-35 щодорішення органу опіки і піклування, в якому зазначено, що 23.01.2019 року питання щодо тимчасового вилучення та влаштування до закладів малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в присутності батьків цих дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_2, про що складено протокол за № 1. Органом опіки та піклування Рахівської РДА прийнято рішення вважати за доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком.

15.02.2019 року за вх. № 915/14.7-35 ОСОБА_3 до відділу подано лист (пояснення) з приводу виконавчого провадження.

Державний виконавець Булеца Н.В., у письмовому запереченні стверджує, що нею неодноразово здійснювався виклик сторін виконавчого провадження у Рахівський райвідділ ДВС, а також нею вчинялося ряд інших виконавчих дій.

Скаржницею не наведено жодного обґрунтованого доводу та не надано доказу про те, що у ході виконавчого провадження були допущені будь які порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції.

Згідно статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На думку суду, в ході судового розгляду державним виконавцем доведено, що його дії під час виконання судового рішення були вчинені у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. за № 1404-VIII та відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 за № 393/96-ВР є законними. При цьому, доводи наведені скаржницею не знайшли свого підтвердження та спростовані під час розгляду скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 450 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5, боржники: ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_6, зацікавлена особа: Головний державний виконавець Рахівського РВ ДВСГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржено протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повна ухвала суду складена 26 лютого 2019 року.

Головуюча: Бліщ О.Б.