Справа № 750/2300/19
Провадження № 2/750/953/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу №750/2300/19

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів

за участі позивача, представника позивача адвоката Мошко М.М., представника відповідача адвоката Переверзєва О.О.

в с т а н о в и в:

28 лютого 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 100008 грн. 18 коп., мотивуючи позов тим, що відповідач протягом тривалого періоду часу не сплачує аліменти, в зв`язку з чим виникла заборгованість.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти позову заперечує, зазначає, що його вина у виникненні заборгованості відсутня, вона виникла з вини державного виконавця, оскільки рішення суду виконується у примусовому порядку.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали і просили суд його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити, пославшись на відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, також надав заяву про застосування строків позовної давності.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.04.2005 року по справі № 2-3781/05 стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини його заробітку доходу щомісяця починаючи з 17.03.2005 року і до повнолітня дитини.

Розгляд вказаної справи відбувався за участі відповідача ОСОБА_2 який позов визнав. Тобто, відповідач знав про свій обов`язок сплачувати аліменти в розмірі ј частини його заробітку доходу щомісяця.

На даний час на виконанні у Славутицькому міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова №2-3781 від 26.04.2005 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач протягом липня 2015 по червень 2018 року аліменти взагалі не сплачував. Відповідно до розрахунку про стан заборгованості по сплаті аліментів, виданого Славутицьким МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, станом на 01.01.2019 року заборгованість ОСОБА_2 складає 100 008 грн. 18 коп. Відповідачем розмір заборгованості не оспорювався.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України в редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набув чинності 8 липня 2017 року, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn),де:

?p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такого правового висновку дійшла у своїй постанові від 25.04.2018 Велика Палата Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц.

З врахуванням викладеного, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 28.02.2019 становить 840 847грн. 57 коп., за таким розрахунком:

Рік та місяць, за який нараховується заборгованістьРозмір заборгованості Кількість днів прострочкиРозмір пені
2015
Липень403,891308 (з 02.08.2015 по 28.02.2019)5282,88
Серпень1683,6,54
Вересень1149,3,89
Жовтень1149,7,48
Листопад 2363,0,41
Грудень3068,4,04
Всього: 118375,20
2016
Січень523,,94
Лютий2791,9,46
Березень4187,6,26
Квітень3489,8,44
Травень3489,6,79
Червень3504,,33
Липень3504,,07
Серпень3504,,81
Вересень3504,,60
Жовтень 3504,,34
Листопад3504,,13
Грудень6488,,64
Всього: 390842,80
2017
Січень516,117563901,79
Лютий3608,,68
Березень3551,,98
Квітень3551,,58
Травень3551,,65
Червень3551,,24
Липень3555,,29
Серпень3556,,49
Вересень3785,35514 19456,70
Жовтень3785,,24
Листопад 3785,,64
Грудень7263,,28
Всього: 248047,60
2018
Січень615,933912408,29
Лютий4858,,17
Березень7408,,61
Квітень4783,,99
Травень4783,,02
Червень4783,,89
Всього: 83581,97
840 847,57

З урахуванням обмеження максимального розміру пені розміром заборгованості по аліментам (ч.1ст.196 СК України) в даному випадку розмір пені дорівнює розміру заборгованості та складає 100 008 грн. 18 коп.

Відповідно до інформації Славутицького міського відділу ДВС штраф на ОСОБА_2 не накладався.

З приводу посилання відповідача на відсутність його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено у частині першій статті 196 СК України, неустойка може бути стягнена з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів, на відміну від статті 625 ЦК України, відповідно до якої відповідальність за невиконання грошового зобов`язання настає і без вини, тобто за сам факт несплати певної грошової суми.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, судам необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

При цьому частина третя статті 197 СК України визначає можливість звільнення платника від сплати заборгованості за рішенням суду, якщо вона виникла внаслідок непред`явлення без поважних причин виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Тобто, законодавством покладено обов`язок вжиття заходів до належного виконання рішення суду про стягнення аліментів як на стягувача, так і на боржника, та передбачено відповідні наслідки невиконання такого обов`язку для кожної сторони.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст..20 Сімейного кодексу України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Стягнення пені за несвоєчасну сплачу аліментів передбачено ст..196 СК України.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст..ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в сумі 100008 грн. 18 коп.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 03.07.2019 року.

Суддя Н.В.Требух