ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року

м.Суми

Справа №583/964/19

Номер провадження 22-ц/816/3017/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2019 року в складі судді Плотникової Н.Б., постановленої у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Відродження» про стягнення заборгованості з орендної плати та застосування відповідальності за невиконання договірних зобов`язань.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , визнано неподаною та повернуто позивачу.

Вказану ухвалу суду позивач ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач не усунула недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 15 березня 2019 року про залишення її позовної заяви без руху, так як на виконання вимог ухвали суду вона 26 березня 2019 року подала заяву з обґрунтуванням, аргументацією та мотивацією заявлених позовних вимог. Зокрема, позивач як у позовній заяві, так і в заяві про виконання вимог ухвали суду від 15 березня 2019 року про залишення її позовної заяви без руху навела власні розрахунки суми заборгованості з орендної плати та суми пені за договорами оренди земельних ділянок, у зв`язку з чим вважає помилковою вказівку суду першої інстанції про те, що розмір орендної плати зазначений нею орієнтовно. Крім того, позивач послалась на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що вона не надала доказів на підтвердження факту звернення до відповідача з повідомленням про набуття нею та її неповнолітнім сином права власності на спірні земельні ділянки, які перебувають у користуванні СФГ «Відродження» та з питання виплати орендної плати, так як вона повідомляла відповідачу про вказані обставини і той виплатив їй орендну плату за 2017 рік, однак в подальшому орендну плату їй не сплачував, що спонукало її припинити договірні відносини після закінчення строку дії договорів оренди та укласти договори оренди з іншим сільськогосподарським підприємством.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2019 року ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Відродження» на її користь заборгованість зі сплати орендної плати за договорами оренди земельних ділянок від 04 лютого 2008 року у сумі 19506 грн та пеню у розмірі 2,0 % від несплаченої суми за кожен день прострочення у сумі 69443 грн 53 коп., а всього на загальну суму 88949 грн 53 коп.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , було залишено без руху з підстав недотримання вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме, як зазначено в ухвалі суду, позовна заява не містила обґрунтованого розрахунку розміру заборгованості з орендної плати за договорами оренди земельних ділянок, укладених 04 лютого 2008 року між СФГ «Відродження» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також в ній був відсутній обґрунтований розрахунок суми пені за невнесення орендної плати у строки, визначені вказаними договорами. Також, як зазначено, вказаний позивачем розмір орендної плати є орієнтовним, так як суми орендної плати вказані за аналогічними виплатами орендної плати за паї іншим особам, що є припущенням. Крім того, йдеться про те, що з поданих документів не вбачається, чи зверталася позивач до відповідача з повідомленням про набуття нею та її неповнолітнім сином права власності на земельні ділянки, які перебувають у користуванні СФГ «Відродження», а також чи зверталася вона до відповідача з питанням про виплату орендної плати, для підтвердження чого не надала відповідних доказів.

Копію вказаної ухвали суду від 15 березня 2019 року про залишення позовної заяви без руху позивач ОСОБА_1 отримала 22 березня 2019 року (а.с. 10).

26 березня 2019 року до суду першої інстанції надійшла заява позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Нежевело В.В., в якій вони на виконання вимог вказаної ухвали суду вказували, що ще до звернення до суду з даним позовом відповідачу був направлений адвокатський запит з проханням надати відповідь з питань нарахування та причин невиплати орендної плати на підставі договорів оренди землі, на який отримали відповідь про неможливість надання вказаної інформації з посиланням на те, що позивач не довела обставин того, яке вона має відношення до виплати орендної плати за договорами оренди земельних ділянок, які були укладені з іншими особами, а саме: з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Для підтвердження вказаних обставин позивач та її представник додали копію відповідного листа СФГ «Відродження» від 11 березня 2019 року за № 11. Щодо розрахунку заборгованості з виплати орендної плати та пені, то позивач навела власний розрахунок, вказавши, що відповідач ухиляється від надання такого розрахунку. При цьому, на думку позивача, висновок суду першої інстанції про необґрунтованість наведених розрахунків є передчасним, так як стосується суті заявлених позовних вимог, тобто, є предметом спору (а.с. 11-18, 19, 20).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в установлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви, про які було вказано в ухвалі суду про залишення її позовної заяви без руху, а саме: позовна заява не містить обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, обґрунтований розрахунок суми пені за невнесення орендної плати у строки, визначені договором, а також позивачем не надано доказів звернення до відповідача з питання виплати орендної плати.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Вимоги до змісту позовної заяви встановлені у статті 175 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Підстави для повернення заяви визначені у статті 185 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до частин 1, 2, 3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказувала у позовній заяві, що неодноразово зверталась до орендаря з питання виплати їй заборгованості з орендної плати, але відповідач виплат уникає, довідок про заборгованість не надає. Також, для підтвердження вказаних обставин та з метою виконання вимог ухвали суду про залишення її позовної заяви без руху позивач додала копію листа СФГ «Відродження» від 11 березня 2019 року за № 11 про відмову у наданні інформації на адвокатський запит з посиланням на те, що позивач не надала документів для підтвердження обставин того, яке відношення має вона і неповнолітній ОСОБА_2 до виплати орендної плати за договорами оренди землі, які були укладені з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 20).

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довела факту звернення до відповідача з питання виплати орендної плати.

Також, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність в позовній заяві обґрунтованого розрахунку сум щодо розміру заборгованості з орендної плати та пені за невнесенні орендної плати у строки, визначені договором, так як позивач як у позовній заяві, так і в заяві про усунення недоліків позовної заяви навела власні розрахунки оспорюваних нею сум, які вона просила стягнути з відповідача на її користь, вказавши при цьому, що відповідач ухиляється від надання своїх розрахунків.

При цьому, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про необґрунтованість наведених позивачем розрахунків є передчасним, так як стосується предмета позову та підлягає вирішенню судом за результатами розгляду даної справи по суті заявлених позовних вимог.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, тому її необхідно скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 6; 376 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2019 року у даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 червня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко