Провадження №4-с/263/4/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Представник стягувача звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області по визначенню вартості житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Вокзальний узвіз, буд. 4, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, що складений 19.09.2018 р. суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 , та зобов`язати державного виконавця призначити незалежну нову (повторну) оцінку описаного та арештованого нерухомого майна. В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.01.2018 року було видано виконавчий лист № 263/12973/17 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 370 180,50 грн. Постановою державного виконавця від 29.05.2018 року було відкрито виконавче провадження № 56388552 та приєднано до зведеного виконавчого провадження № 55162849. 19.09.2018 року було складено звіт вартості житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого вартість будинку складає 88600 грн. Представник скаржника зазначає, що вказана оцінка проведена з порушенням чинного законодавства, у зв`язку із чим, просить зобов`язати державного виконавця провести нову (повторну) оцінку майна.

Сторони в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги були повідомлені у встановленому законом порядку.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи

З`ясувавши фактичні обставини даної скарги, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.01.2018 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_4 на його користь суму боргу за договором позики від 13.11.2015 року, на загальну суму 370 180,50 грн.

Постановою державного виконавця від 29.05.2018 року було відкрито виконавче провадження № 56388552, та постановою державного виконавця від 29.05.2018 року приєднано до зведеного виконавчого провадження № 55162849.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було складено звіт про оцінку вартості житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого вартість будинку складає 88600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.ст. 1,2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачений порядок визначення вартості майна боржника, оцінки майна боржника. Так ч. 4 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Отже державний виконавець Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області діяв відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Враховуючи позицію великої палати Верховного суду, яка викладена в постанові від 13.03.2018 року по справі №914/881/17, звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціненої діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки ї його дії щодо своєї практичної діяльності.

Отже встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсним правочинів.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що доводи представника скаржника, наведені у його скарзі є необґрунтованими, оскільки дії державного виконавця щодо визначення вартості житлового будинку на підставі звіту про незалежну оцінку майна, відповідають нормам діючого законодавства, а доводи щодо невідповідності зазначеного звітну, не можуть бути предметом судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260-261, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Д.В. Киян