26 червня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Гусинського М. О.,
при секретарі Мірошниченко В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Слов`янську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
06.03.2019 року позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18 січня 1992 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюб між сторонами є формальним, оскільки жодних особистих відносин між ними немає довгий час, фактичні шлюбні відносини з 2015 року припинені. Вважає, що примирення між ними є недоцільним, тому просить суд шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила суд залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
З наданих письмових доказів слідує наступне:
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.04.2019 року, 18 січня 1992 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Горлівки міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 150.
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, ст. 51 Конституції України, ст. 16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Позивач ОСОБА_1 на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем.
Як вбачається зі ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Зі ст. 104 ч. 2 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.
Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище « ОСОБА_3 », суд приходить до висновку, що прізвище слід залишити.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.
Позивач ОСОБА_1 не наполягала на відшкодування понесених нею судових витрат за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст. 6-10, 12-13, 141, 258-259, 262-265, 268, 280-285 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 109, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 18 січня 1992 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Горлівки міського управління юстиції Донецької області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 150 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду М.О. Гусинський