Справа №639/2939/19
Провадження №4-с/639/20/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретарів Кузнецової А.О., Пивоварової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просила суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Носової В.С. відносно виконання виконавчого листа № 639/1943/17, виданого 19.02.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова; визнати неправомірною та скасувати постанову винесену 17.04.2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Носовою В.С., якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 в АТ «УКРСИББАНК».

В обґрунтування скарги зазначено, що 05.06.2018 року заявником отримано заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року по справі № 639/1943/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. На виконання вказаного рішення відкрито виконавче провадження ВП № 56116460. 02 травня 2019 р. заявниця дізналася, що не може отримати зарплату, яка між тим є її єдиним джерелом доходу, оскільки картковий рахунок ОСОБА_1 у банку заблоковано внаслідок арешту державного виконавця. У той же день заявниця ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та отримала постанову про арешт коштів боржника, винесену старшим державним виконавцем Носовою В.С. 17.04.2019 року, згідно якої виконавцем накладено арешт на усі грошові кошти, які містяться на рахунку ОСОБА_1 в АТ «УКРСИББАНК». Заявниця зазначає, що арешт накладено на рахунок, на якому обліковується заробітна плата, яка є її єдиним джерелом існування, а на її утриманні перебуває ще й неповнолітня дитина.У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона порушує її права та законні інтереси, гарантовані державою на своєчасне одержання винагороди за працю.

08.05.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 . Призначено судове засідання (а.с. 12-13).

29.05.2019 року на адресу суду електронною поштою надійшов відзив старшого державного виконавця Носової В.С. на скаргу, згідно якого виконавець скаргу вважає необґрунтованою, такою що не відповідає дійсним фактичним обставинам справи, а тому такою, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень виконавець зазначила, що згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Однак, на адресу відділу ані від банківських установ, ані від боржника не надходило таких документальних підтверджень. Окрім того, зазначає виконавець, посилання заявниці на те, що вона мешкає разом з неповнолітнім сином та єдиним джерелом доходу є її заробітна плата, яку вона отримує через картковий рахунок в АТ «Укрсиббанк», не є підставою згідно Закону України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з коштів боржника. Державний виконавець вважає, що всі дії та рішення прийняті в межах повноважень на підставі та у спосіб, що встановлений Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до діючого публічно-правового порядку, а тому права і свободи заявника (боржника) Гарагулі О. В. як сторони виконавчого провадження, не порушено (а.с. 20-23).

10.06.2019 року ОСОБА_1 уточнено вимоги скарги, а саме заявниця відмовилися від вимог щодо визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Носової В.С. відносно виконання виконавчого листа № 639/1943/17, виданого 19.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова, та на даний час просить суд лише скасувати постанову, винесену 17.04.2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Носовою В. С., якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 в АТ «УКРСИББАНК».

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності (а.с. 35), скаргу підтримали в частині вимог, від яких вони не відмовились, просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Носова В.С. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважала її необґрунтованою, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Представник заінтересованої особи стягувача АТ КБ «Приватбанк» Коробченко М. Ю., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи її необґрунтованою, оскільки рішення суду не виконується.

Заінтересованою особою боржником ОСОБА_2 подано до суду заяву про розгляд скарги без його участі.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження за скаргою ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Носової В. С. відносно виконання виконавчого листа № 639/1943/17, виданого 19.02.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 56116460 з примусового виконання виконавчого листа № 639/1943/17 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № HAA0GK14020042 від 22.05.2007 року у розмірі 19906,07 доларів США грн, що за курсом 26,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.03.2017 року складає 535473,28 грн.

Так, в рамках виконавчого провадження державним виконавцем направлено в АТ «УКРСИББАНК» вимогу про стан рахунків, відкритих зокрема на ім`я ОСОБА_1 , на яку отримано відповідь Банку від 20.03.2019 року про те, що на ім`я ОСОБА_1 є відкриті рахунки, залишок коштів на яких складає 0,00 грн., 362, 92 грн. та 0,00 грн., та зазначено, що в Банку не обліковуються договори про зберігання цінностей або надання в найм (оренду) індивідуальних банківських сейфів, що вбачається з копії листа АТ «УКРСИББАНК» за вих. № 13-104/1986-Бт, доданого до матеріалів справи (а.с. 43).

На підставі отриманої інформації державним виконавцем Носовою В.С. 17.04.2019 року винесено постанову по ВП № 56116460 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ «УКРСИББАНК» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с. 46).

Крім того, 17.04.2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , а саме: звернуто стягнення у розмірі 20 % заробітної плати боржника ОСОБА_1 , яку вона отримує в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» до виплати загальної суми боргу 593582,94 грн. (а.с. 44).

Як вбачається з листа АТ «УКРСИББАНК» від 23.04.2019 року, Банком прийнято до виконання постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 17.04.2019 року, повідомлено розмір залишку коштів на рахунках останньої на момент накладення арешту, а також про те, що по рахункам боржника ОСОБА_1 на обліку в Банку постанови про арешт коштів боржника не перебувають (а.с. 45).

Проте, з довідки Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» від 06.05.2019 за № 88/04-44 вбачається, що ОСОБА_1 працює у вказаній лікарні з 13.11.1995 року на посаді фельдшер-лаборант та отримує заробітну плату на картковий рахунок в УкрсибБанку (а.с. 11).

У судовому засіданні старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Носовою В.С. визнано ту обставину, що нею дійсно накладено арешт на картковий рахунок, за яким боржник ОСОБА_1 отримує заробітну плату, про що стало відомо вже після прийняття оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно з ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

При вирішенні вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 17.04.2019 року суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ст. 22, ч.ч. 1, 6 ст. 24, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

В частині 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи на ім`я ОСОБА_1 відкрито в АТ «УКРСИББАНК» картковий рахунок і на нього зараховується заробітна плата від Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Отже, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт, в тому числі, і на рахунок, на який зараховується заробітна плата ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Державний виконавець скористався наданим йому законом правом щодо утримання із заробітної плати боржника за виконавчим документом та одночасно наклав арешт на рахунки боржника, за якими вона отримує заробітну плату, що є неприпустимим, оскільки порушує право боржника як працівника на його утримання та утримання його сім`ї.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Отже, розглядаючи скаргу в межах підтриманих заявником вимог, з огляду на те, що на рахунок заявниці, з якого вона просить зняти арешт, дійсно зараховується заробітна плата останньої, та зважаючи на граничний розмір відрахувань із заробітної плати, встановлений для даного виду стягнення, через порушення конституційних прав боржника суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова, винесена 17.04.2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Носовою В.С., якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 в АТ «УКРСИББАНК» - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 10, 255, 258-261, 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині вимог про визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Новобаварському та Холодногірському районах м. Харкова Носової Валентини Сергіївни відносно виконання виконавчого листа №639/1943/17, виданого 19.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова закрити.

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Новобаварському та Холодногірському районах м. Харкова Носової Валентини Сергіївни від 17.04.2019 року, якою при примусовому виконання виконавчого листа №639/1943/17, виданого 19.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005 та належать боржнику ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14.06.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова