Номер провадження: 22-ц/813/4133/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про відмову від позову у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступник ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року (суддя Свячена Ю.Б.),

встановив:

У липні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось з вказаним позовом, просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №419/ФКВІП-07 від 10 жовтня 2007 року, яка станом на 10 липня 2015 року складає 1875150,36 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , загальною пл. 23,8 кв. м., житловою пл. 20,7 кв.м., шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки.

Позов обґрунтовано тим, що 10.10.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» (у якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитом) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №419/ФКВІП-07, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 59000 дол. США, а відповідач зобов`язувався погасити кредит до 09.10.2022 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних.

Позивач виконав умови кредитного договору, надав ОСОБА_2 зазначені грошові кошти у повному обсязі. Заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 10.10.2007 року, порушення строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності, задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №419/ФКВІП-07 від 10 жовтня 2007 року, яка станом на 10 липня 2015 року складає 1875150,36 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , загальною пл. 23,8 кв. м., житловою пл. 20,7 кв. м., шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.06.2019 року було замінено позивача по справі - ПАТ «Дельта Банк» правонаступником - ОСОБА_1

До початку розгляду справи в апеляційному суді від ОСОБА_1 надійшла заява №22-13082/19 від 25.06.2019 року про відмову від позовних вимог до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності з підстав, передбачених ст. ст. 206, 255, 256, 373 ЦПК України.

Заслухавши думку учасників судового процесу, розглянувши заяву, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Отже, звернення позивача до суду з заявою про відмову від позову це диспозитивне право позивача, передбачене цивільно-процесуальним законом України.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Оскільки відмова від позову є волевиявленням позивача, яким позивач з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) розпорядився на власний розсуд та права відповідача при цьому не порушуються, колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_1 про відмову від позову слід задовольнити, прийняти відмову ОСОБА_1 від позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступник ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2015 року визнати нечинним та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови від позову на стадії перегляду рішення в апеляційному порядку, суд у відповідній ухвалі вирішує питання про повернення скаржнику з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 5481 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 11 лютого 2019 року, тому клопотання ОСОБА_2 про часткове повернення судового збору слід задовольнити та повернути апелянту з державного бюджету 50% відсотків від цієї суми, що складає 2740,50 грн. (5481:2) (а.с.84).

Керуючись ст. ст. 142, 255, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступник ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року визнати нечинним та закрити провадження у справі.

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 2740,50 грн. (дві тисячі сімсот сорок гривень 50 копійок), що складає 50% судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги, згідно з квитанцією № 0.0..1 від 11 лютого 2019 року за реквізитами: банк отримувач: ГУ ДКСУ в Одеській області; Отримувач: УК у м. Одесі / Малиновськ. р-н/ 22030101; р/р отримувача: 0007, код отримувача: 38016923; МФО отримувача: 828011.

Оригінал квитанції зберігається у матеріалах цивільної справи №522/16041/15-ц.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складений 27 червня 2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець