Справа № 204/6471/18
Провадження № 2/204/197/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

26 вересня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, передання майна в управління іпотекодержателю та виселення з предмета іпотеки,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, передання майна в управління іпотекодержателю та виселення з предмета іпотеки.

До суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , в якому вона просила закрити провадження у даній справі. В обґрунтування клопотання вона вказала на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є неналежним позивачем, оскільки позивач не є особою, права якої порушені. Так, виходячи з тверджень позивача та доданих до позову документів, він є правонаступником прав за Кредитними договорами № CM-SME300/010/2006 від 17.07.2006 року та № CM-SME300/120/2007 від 07.06.2007 року, а також Договором іпотеки № PM-SME300/010/2006 від 17.07.2007 року, укладеними ОСОБА_3 з Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна». Це нібито підтверджується Договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року та Договором про відступлення права вимоги від 09.06.2010 року, укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Виходячи з форм і змісту документів, які надані представником позивача та знаходяться в матеріалах справи, випливає, що фактично право вимоги за Договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року та Договором про відступлення права вимоги від 09.06.2010 року, укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», останньому не передані, оскільки відсутні нотаріально засвідчені та зареєстровані згідно закону додатки до вказаних договорів, акти прийому передачі права вимоги за кредитними та іпотечними договорами. Крім того, договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року в частині передачі права вимоги за Кредитними договорами № CM-SME300/010/2006 від 17.07.2006 року та № CM-SME300/120/2007 від 07.06.2007 року є недійсним, оскільки у фактора відсутнє право на придбання права відступної вимоги до фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання. Кошти за Кредитними договорами № CM-SME300/010/2006 від 17.07.2006 року та № CM-SME300/120/2007 від 07.06.2007 року надані ОСОБА_3 , як фізичній особі, для задоволення власних споживчих потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. З врахуванням вищенаведеного, договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року в частині передачі права вимоги за Кредитними договорами № СМ- SME300/010/2006 від 17.07.2006 року та № CM-SME300/120/2007 від 07.06.2007 року є недійсним, оскільки на час його укладення останній суперечив актам цивільного законодавства, а саме розпорядженню Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03.04.2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2009 року за № 0373/16389 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» зі змінами, внесеними згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за №1926 від 13.08.2015 року.

Представник позивача Босенко М ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та вказав, що заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача, оскільки воно є незаконним і необґрунтованим.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше їхні представники ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відповідно, надали до суду спільну заяву, в якій просили розглянути клопотання про закриття провадження у справі за їхньої відсутності.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, на який посилається представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положеннями же ч. 1 ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів даної справи випливає, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин.

При цьому, у спорах, що виникають із приватноправових відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосуєтеся прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року справа № 907/1215/15).

Оскільки предмет спору у даній справі безпосередньо стосується прав і обов`язків, зокрема фізичних осіб, при наявності серед інших учасників справи (сторін) юридичних осіб, дана справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, судом не встановлено підстав для закриття провадження у даній справі.

Зазначені же представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 обставини щодо неналежності позивача у даній справі не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки це є предметом доказування для сторін, а судом під час ухвалення рішення будуть враховані обставини справи, їм буде надана відповідна правова оцінка і у разі безпідставності заявлених позивачем вимог до відповідачів йому буде відмовлено в задоволенні його позовних вимог, але такі обставини, як було вказано вище, підлягають встановленню судом під час ухвалення у справі рішення по суті заявлених позовних вимог.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити представникові ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в задоволенні її клопотання про закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 182, 183, 223, 247, 255, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про закриття провадження у даній справі - відмовити.

Ухвала суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя В.В. Самсонова