РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Херсонської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання правочину частково недійсним та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , Херсонської міської ради в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її брата ОСОБА_6 , яки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати частково недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 07.04.2017 року, виданого Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34785085 від 14.04.2017 року, виданого ОСОБА_5 на право власності в розмірі частки 1/1 на квартиру АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію прав власності, визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який є її братом, після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із квартири, розташованої у АДРЕСА_2 . За життя останній заповів вказану квартиру ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 16.03.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко А.О. У зв`язку з тим, що брат проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_3 , з 2003 року по день смерті, вона з ним проживала однією сімєю, вели спільне господарство, здійснювала догляд за померлим та здійснила його поховання, вважала себе такою, що прийняла спадщину в порядку, передбаченому ст. 1264 ЦК України. 08.06.2017 року позивач звернулася до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте листом № 990/01-16 від 08.06.2017 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Новосельською О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця зареєстрована з ним за однією адресою не була. Їй рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку прийняття спадщини. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 07.04.2017 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала повноваження представнику.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю.

Представник відповідача Херсонської міської ради Фокіна А.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується актовим записом № 2173, складеним міським ЗАГС м.Херсона 18.09.1954 року.

Згідно актового запису про народження № 1680, складеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 07.08.1958 року, батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

05.11.1977 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , після одруження прізвище дружини змінено на ОСОБА_11 , що підтверджується актовим записом № 748, складеним Комсомольським ЗАГС м.Херсона 05.11.1977 року. Шлюб розірвано.

28.10.1979 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 після одруження прізвище дружини змінено на ОСОБА_14 , що підтверджується актовим записом № 49, складеним В.Копанівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області 28.10.1979 року.

Згідно архівного витягу з рішення виконкому Комсомольської районної ради народних депутатів від 25.04.1986 року № 229/8, виданого архівним відділом Херсонської міської ради 22.07.2016 року ОСОБА_6 надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на склад сімї 2 людини: Коржиневський І.М. голова сімї та ОСОБА_5 дружина.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Корабельним районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №695 від 24.09.2016 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яку він за життя заповів свої сестрі ОСОБА_15 , що підтверджується заповітом від 16.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко А.О.

Крім того, ОСОБА_6 видав на ім`я позивачки довіреність від 16.03.2016 року, посвідчену приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко А.О., на представництво його інтересів з питань приватизації та продажу вказаної вище квартири.

З довідки №64 від 14.06.2017 року, виданої квартальним комітетом №2 Корабельної у м.Херсоні ради, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 проживав ОСОБА_6 разом із своєю сестрою ОСОБА_1 з 2003 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки ПП «Жилсервіс» №45 від 19.08.2016 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 наймач та ОСОБА_5 дружина наймача.

08.11.2016 року ОСОБА_5 звернулася до Управління обліку розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради з заявою про зміну договору найму квартири АДРЕСА_1 херосні у зв`язку зі смертю наймача.

Рішенням виконкому міської ради від 15.11.2016 року №393 задоволено прохання ОСОБА_5 та визнано останню наймачем квартири.

11.01.2017 року між Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та ОСОБА_9 було укладено договір найму квартири №015.

Розпорядженням Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради №1280 від 07.04.2017 року квартиру АДРЕСА_1 передано у приватну власність ОСОБА_5 та видано свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 07.04.2017 року на вказану квартиру.

08.06.2017 року позивач звернулася до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте листом № 990/01-16 від 08.06.2017 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Новосельською О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця зареєстрована з ним за однією адресою не була. Їй рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а тому при встановлені причин пропуску зазначеного строку суд має з`ясувати саме цей період шість місяців з дня відкриття спадщини тобто з 23.09.2016 року по 23.03.2017 року.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У пункті 2 роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» чітко зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, за змістом вищезазначених норм матеріального права, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає юридичну необізнаність, наявність заповіту та проживання однією родиною та ведення спільного господарства разом з спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Позивачкою не доведено, наявність у неї як спадкоємця об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність, то правові підставі для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Враховуючи, що позивачка у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не подала заяву про прийняття спадщини за законом, а юридична необізнаність не є тими об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, суд відповідно до вимог ч. 3 ст.1272 ЦК України відмовляє ОСОБА_15 у задоволенні її вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_15 про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 суд зазначає, що спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, передбаченому ст.1269 ЦК України, та набути право спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1296-1298 ЦК України.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_15 в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації права власності та визнання за нею права власності на Ѕ частину квартири задоволенню не підлягають так як є передчасними.

На підставі викладеного, ст.ст.1220-1223, 1269 - 1270,1272 ЦК України, керуючись ст.ст. ст. ст. 6-13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Повний текст судового рішення складено 30.05.2019 року.

Суддя: В.В. Прохоренко