КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/1746/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8414/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Ярмола О.Я.,-

встановила:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2019 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банком при зверненні до суду із позовом пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, банк зазначив, що 21 червня 2011 року ОСОБА_1 підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 4 800 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає дії картки.

Відповідач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11 січня 2018 року складає 113 675 грн 58 коп., з яких:

- 3 479 грн 85 коп. - тіло кредиту;

- 99 604 грн 86 коп. - відсотки за користування кредитом;

- 4 701 грн 56 коп. - пеня та комісія;

- 500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина);

- 5 389 грн 31 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно п. 2.1.1.2. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його ви користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підтвердження позовних вимог банком надано заяву № б/н від 21 червня 2011 року про відкриття рахунку та надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, а також виписку про рух коштів на рахунку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Так, матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості та згідно з виписки про рух коштів на рахунку, вбачається, що останній платіж в рахунок погашення боргу за кредитом здійснено 12 червня 2014 року. Банк звернувся з позовом до суду 20 лютого 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про те, що строк перевипущеної картки становить до квітня 2015 року, колегія суддів не приймає, оскільки банком не надано належних та допустимих доказів перевипуску платіжної картки, видачі її відповідачу та користування нею позичальником.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що п. 1.1.7.13. Умов договору встановлено строк позовної давності за кредитним договором збільшений до 50 років, колегія суддів не приймає, оскільки сторони не погодили цю умову у кредитному договорі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 20 березня 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко