Справа № 214/5725/19
2/214/2584/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.

секретар судового засідання Печарник З.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою 01.08.2019 року, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.10.2008 року станом на 15.07.2019 року в загальному розмірі 16750,05 грн., та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1921 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.10.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір, за яким він отримав кредит у розмірі 8000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків, які діють відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карток, з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua.

Свої зобов`язання банк виконав, натомість позичальник покладені на нього обов`язки належним чином не виконував, в результаті чого станом на 15.07.2019 року утворилась заборгованість в сумі 16750,05 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8494 грн. 07 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 2617 грн. 18 коп.; нарахована пеня 3853 грн. 08 коп.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 750 грн.; штраф 250,00 грн. (фіксована частина); штраф 785,72 грн. (процентна складова), яку представник позивача просить суд стягнути з позичальника в примусовому порядку.

Ухвалою суду від 21.08.2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Суд, враховуючи заяву відповідача, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

10.10.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК» (а.с.8).

Підписанням заяви ОСОБА_1 дав свою згоду на те, що заява разом із запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають кредитний договір, який по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.8, 9-24). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань та їх розмір.

З 21.05.2018 року найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 3614,40 грн., який підвищувався відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов зі сплатою процентів за користування ним, що нараховуються з розрахунку факт/360 днів в році.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).

В силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором №б/н від 10.10.2008 року виконав належним чином, надавши ОСОБА_1 кредит в обумовленому розмірі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, котрому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.

Натомість позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, в результаті чого станом на 15.07.2019 року утворилась заборгованість, яка складається з: заборгованостіпо тілу кредиту 8494 грн. 07 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 2617 грн. 18 коп., що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с.4-7), з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд вважає дані вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Так, Умовами та правилами надання банківських послуг, а саме п. 11.5.20 передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.

Одночасно, п. 1.1.5.22, 1.1.5.23 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі непогашення заборгованості, клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту.

За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15 зроблено висновок, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неможливість одночасного стягнення з відповідача штрафів (як процентної, так і фіксованої частин) та пені у межах відповідальності за зобов`язаннями за одним і тим самим кредитним договором.

З огляду на рівень виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, допущення неодноразово істотного прострочення вимог, що призвело до зростання кредитної заборгованості, дотримуючись принципів розумності та справедливості, уникнення подвійної відповідальності за одне порушення, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 250 грн. фіксована частина, 785,72 грн. процентна складова.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Аналізуючи викладене, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону, оцінюючи наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.10.2008 року станом на 15.07.2019 року в загальному розмірі 15 714,33 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8494 грн. 07 коп.; заборгованості за простроченим тілом кредиту 2617 грн. 18 коп.; нарахована пеня 3853 грн. 08 коп.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 750 грн.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1802,22 грн. (1921,00 грн. * 15714,33 / 16750,05) пропорційно частині задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»:

заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.10.2008 року станом на 15.07.2019 року в загальному розмірі 15 714 (п`ятнадцять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 33 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8494 (вісім тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн. 07 коп.; заборгованості за простроченим тілом кредиту 2617 (дві тисячі шістсот сімнадцять) грн. 18 коп.; нарахована пеня 3853 (три тисячі вісімсот п`ятдесят три) грн. 08 коп.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 750 (сімсот п`ятдесят) грн.

-судовий збір в розмірі 1802 (одна тисяча вісімсот дві ) грн. 22 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , юридична адреса: вул. Грушевського 1-д, м. Київ.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено та підписано 23.10.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь