25 березня 2019 року місто Київ
Номер провадження 22-ц/824/5366/2019
У Х В А Л А

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вербової І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тітова М.Ю., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_3, про припинення зобов'язань за договором поруки,

в с т а н о в и в :

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року (том ІІ а.с.51-55) позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_3, про припинення зобов'язань за договором поруки, відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» 302 499, 84 доларів США та 2 282 874, 43 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 65 052, 66 грн., з кожного.

Не погоджуючись із вищевказаним судовим рішенням, 13 лютого 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направлено апеляційну скаргу, яка не відповідає в повній мірі вимогам, визначеним статтею 356 ЦПК України (не підтверджено повноваження на представлення інтересів ОСОБА_3), з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, крім того, не сплачено судовий збір.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року (том ІІ а.с.69-70) апеляційну скаргу залишено без руху, надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали на виконання вимог, викладених у ній, а саме: зазначення інших підстав пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, із зазначенням дати отримання копії рішення, сплати судового збору, а також надання належних підтверджень повноважень представника ОСОБА_2 на представлення інтересів відповідача ОСОБА_3

21 березня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшли дві заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на виконання вимог ухвали, з клопотаннями про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення та відтермінуванням сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Так, на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року ОСОБА_2 на підтвердження повноважень на представлення інтересів ОСОБА_3 надано копію довіреності, видану 04 грудня 2018 року (довіреність дійсна до 04 грудня 2021 року), а отже ОСОБА_2 є повноважною особою на підписання та подачу від імені ОСОБА_3 апеляційної скарги.

Що стосується клопотання про поновлення процесуальних строків на апеляційне оскарження судового рішення, суд дійшов наступного.

Частиною другою статті 354 ЦПК України регламентовано, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що повне судове рішення складено судом 04 грудня 2018 року.

У поданих 21 березня 2019 року заявах ОСОБА_2 порушує питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на інші підстави пропуску строку, а саме: оскаржуване судове рішення ухвалене без участі відповідачів та їх представника, повний текст судового рішення отримано 09 січня 2019 року, разом з тим, в період з 27 січня по 13 лютого 2019 року представник відповідачів (скаржників) - ОСОБА_2 перебував у робочому відрядженні, що підтверджується довідкою та посвідченням про відрядження, копії яких додано до заяв.

ЄСПЛ роз'яснив, що положення ст. 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно, поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

При цьому у кожному випадку прийняття національними судами рішення про поновлення строків на звернення до суду або на оскарження судового рішення, ЄСПЛ наголошує на необхідності перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (справ «Пономарьов проти України»), а також, чи є обмеження права особи на доступ до суду пропорційним (справа «Мельник проти України»).

У даному випадку, оскаржуване рішення було ухвалене за відсутності відповідачів та їх представника, відомостей про отримання відповідачами копії судового рішення матеріали справи не містять, представнику відповідачів копія судового рішення не направлялась. Дійсно, з роздруківки відстеження поштових відправлень Укрпошта вбачається, що 09 січня 2019 року відповідачами було отримано копію рішення суду. Разом з тим, в межах тридцятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення апеляційну скаргу подати не виявилось за можливе, у зв'язку з перебуванням представника відповідачів - ОСОБА_2 у робочому відрядженні з 27 січня по 13 лютого 2019 року, що підтверджується довідкою та посвідченням про відрядження, копії яких додано до заяв.

З урахуванням вищенаведених обставин, виходячи з того, що пропуск тридцятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення з дня отримання копії такого рішення є незначним, суд вважає підстави, наведені представником відповідачів у заявах, поважними.

Разом з тим, клопотання представника відповідачів (скаржників) про відтермінування сплати судового збору не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга вважається не поданою та підлягає поверненню з підстав несплати судового збору, виходячи з наступного.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» регламентовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд може відстрочити сплату судового збору за клопотанням сторони з урахуванням майнового стану сторони, крім того, стаття 8 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав, які суду необхідно врахувати для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору.

У даному випадку, представником скаржників (відповідачів)порушено питання про відтермінування сплати судового збору.

Разом з тим, підстави, на які останній посилається у поданих заявах, а саме: перебування відповідачів у складному матеріальному становищі, відсутність постійного джерела доходу, не знайшли свого підтвердження належними доказами. Крім того, взагалі не надано належних доказів майнового стану відповідачів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання про відтермінування сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року в частині сплати судового збору не виконано, відповідно до ст. 185 ЦПК України апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року, - вважати неподаною та повернути.

Роз'яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Повне судове рішення складене 25 березня 2019 року.

Суддя: І.М. Вербова