Справа № 161/6098/19
Провадження № 2/161/2008/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 червня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2014 року, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина син ОСОБА_3 . Зазначає, що їх спільна з відповідачем дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона ніде не працює, не отримує жодних допомог та виплат по безробіттю, а тому коштів на утримання дитини їй не вистачає. Разом з тим, відповідач, будучи працездатним та працюючи на різних видах робіт, отримує доходи, розмір яких їй не повідомляє, тим самим ухиляється від належного матеріального забезпечення дитини. Враховуючи викладене, просить стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. до досягнення дитиною повноліття.

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 19).

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні судові повістки (а.с. 10, 17), а також поштовими повідомленнями про їх вручення (а.с. 11, 18). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) з 14.11.2014 року перебувають в шлюбі, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Гіркополонківської сільської ради. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився спільний син ОСОБА_4 (а.с. 4).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 636 від 04.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 , 11.04.2015 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своє матір`ю позивачкою ОСОБА_1 (а.с. 6).

Судом також встановлено, що шлюб між сторонами на даний час не розірвано, однак останні не можуть дійти згоди щодо утримання їх малолітньої дитини, тобто між ними існує спір з цього питання.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є працездатним, здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців він не має, розмір його доходів позивачці невідомий. Доказів іншого відповідачем суду не надано.

Малолітній ОСОБА_4 є здоровим, самостійних доходів не має.

Судом також встановлено, що позивачка не має реальної спроможності самостійно забезпечувати неповнолітню доньку самостійно.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини.

Крім того, як слідує з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання їхньої малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З даним позовом ОСОБА_1 звернулася 10.04.2019 року (а.с. 1), тобто аліменти підлягають стягненню з відповідача саме з зазначеної дати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. ст. 141, 247, 258, 263, 265, 273, 280, 281 ЦПК України, на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 10 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в дохід держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 19 чеврня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська