Справа № 584/1871/18
Провадження № 2/584/250/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2019 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Зікрати Я.В.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 14.05.2018 надала відповідачу грошову позику в сумі 5000, з кінцевим строком повернення до 15.11.2018, про що складена письмова розписка від 14.05.2018.

Відповідач своїх зобов'язань не виконала, своєчасно запозичені кошти не повернула.

Посилаючись на зазначене, просила стягнути з відповідача 5000 грн. боргу за позикою, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні після початку розгляду справи по суті позов визнала повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК Українина підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В постанові від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до змісту ст.ст. 599, 612 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

В силу ст. 625 цього ж Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки таке визнання відповідачем позову не суперечить змісту наданої позивачем боргової розписки від 14.05.2018 щодо суми отриманої відповідачем позики, строків її повернення та правових наслідків порушення цього зобов'язання, відповідає вищенаведеним положенням ЦК України та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що є правові підстави для стягнення з відповідача суми боргу в сумі 5000 грн.

В зв'язку з визнанням відповідачем позову після початку розгляду справи по суті в силу ст. ст. 141, 142 ЦПК України підлягає стягненню з неї на користь позивача понесені останньою витрати по сплаті судового збору.

Крім того, підлягають стягнення з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 700 грн. (а.с. 6-7), що буде співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 526-527, 610, 625, 1046-1047 ЦК України, ст. ст. 141, 142, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 облавсті) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) борг в сумі 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. за договором позики від 14.05.2018, а також 704 грн. 80 коп. витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору та 700 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього судових витрат: 1404 (одну тисячу чотириста чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.03.2019.

Суддя: С.М.Токарєв