Справа № 372/975/19
Провадження № 2-955/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Євдокімова В.С.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 22 грудня 2016 року відповідач позичив у нього грошові кошти у сумі 135000,00 грн., з кінцевим терміном повернення до 31 січня 2017 року. Вказаний договір позики було укладено шляхом власноручного написання відповідачем розписки про отримання вказаних грошових сум та договором позики від 22 грудня 2016 року. Проте, відповідач не виконав взятого на себе зобов`язання щодо повернення отриманої суми позики. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за розпискою від 22 грудня 2019 року, пеню, штраф у розмірі 10% від загальної суми позики, інфляційні збитки за період прострочення на загальну суму - 233478,06 та судові витрати.

В судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та проти винесення заочного рішення суду не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно розписки та договору позики від 22 грудня 2016 року ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_3 у борг грошові кошти у сумі 135000,00 грн. в строк до 31 січня 2017 року.

Відповідно до частини першоїстатті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

За правилами ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленої в постанові суду від 11.11.2015 року №6-1967цс15 та №6-996-цс17 від 13.12.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Відповідно до п. 5,6 договору позики від 22.12.2016 року передбачено, що за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач має право стягнути з відповідача окрім основної суми боргу ще пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, штраф у розмірі 10% від загальної суми позики, інфляційні збитки за період прострочення.

Відтак заборгованість відповідача перед позивачем складає неповернуту суму боргу в сумі 135000,0 грн., пеню в сумі 47623,56 грн., штрафні санкції в сумі 13500,0 грн., інфляційні збитки в сумі 37354,50 грн., а всього 233478,06 грн..

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву слід задовольнити.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у сумі 2334 грн. 79 коп. на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 141.259, 264-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, ст.ст.610,611,612,623,625,1046,1049,1050 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 податковий номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 податковий номер НОМЕР_2 неповернуту суму боргу в сумі 135000,0 грн., пеню в сумі 47623,56 грн., штрафні санкції в сумі 13500,0 грн., інфляційні збитки в сумі 37354,50 грн., а всього 233478,06 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 податковий номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 податковий номер НОМЕР_2 сплачений позивачем при звернені до суду судовий збір в сумі 2334,79 грн..

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М.Зінченко