РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/573/19

Справа № 510/123/19

19.06.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

За життя померлий ОСОБА_3 залишив заповідальне розпорядження, яким все все майно, яке будет йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не склалося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів позивачу, а тому спадкоємство здійснюється за заповітом.

Через деякий час після смерті ОСОБА_3 позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, відповідно до постанови від 08 грудня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Златі Н.С., відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі проти задоволення позову не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

За життя померлий ОСОБА_3 залишив заповідальне розпорядження, яким все все майно, яке буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не склалося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів позивачу, а тому спадкоємство здійснюється за заповітом.

Через деякий час після смерті ОСОБА_3 позивач звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, відповідно до постанови від 08 грудня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 лютого 2018 року за ОСОБА_1 будо визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 2,16 га. (із кадастровими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), розташовану на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 12 лютого 2008 року, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася.

Відповідно до п. 3.14. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Отже відповідно до рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 лютого 2018 року за ОСОБА_4 було визнано справо власності за земельну ділянку, що належала померлому ОСОБА_3 Оскільки згідно вимог чинного законодавства спадкоємець у разі прийняття спадщини приймає її у повному обсязі, то є всі підстави для визнання права власності на спірний будинок за позивачем.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду: копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлого ОСОБА_3 , копію заповіту на позивача, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 11 листопада 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , який складається в цілому з: житлового будинку літ. А загальною площею 78,00 кв.м, житловою площею 55,00 кв. м, підсобною площею 23,00 кв.м, тамбуру літ. а, літня кухня літ. Б, навіс літ. б, вбиральня літ. В, огорожа 1-3, споруда № 4.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова