Постанова

Іменем України

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 303/681/15-ц

провадження № 61-17854св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С., Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_4

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2015 року ОСОБА_5 пред`явив позов до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Щербан О. П., про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Свої вимоги мотивував тим, що за договором купівлі-продажу від 18 червня 2008 року був проданий житловий будинок АДРЕСА_1 , який на час укладення цього договору не належав продавцю ОСОБА_6 . Продавець на підставі свідоцтва про право на спадщину мала право власності на інший житловий будинок - АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судових рішень

У судовому засіданні 30 червня 2016 року ОСОБА_2 пред`явив до ОСОБА_5 зустрічний позов про визнання добросовісним власником житлового будинку 86 «а» з надвірними спорудами та прибудовами на АДРЕСА_1 , визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 вересня 2014 року на земельну ділянку площею 0, 28 га для ведення особистого селянського господарства в с. Павшино Мукачівського району, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 вересня 2014 року на земельну ділянку площею 0, 0847 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 30 червня 2016 року зустрічну позовну заяву залишено без руху з огляду на несплату судового збору.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05 липня 2016 року в прийнятті зустрічної позовної заяви відмовлено. Ухвала мотивована тим, що первісний і зустрічний позови не взаємопов`язані, правовідносини регулюються різними інститутами права, прийняття зустрічного позову не буде сприяти процесуальній економії часу.

Рішенням Мукачівського районного суду від 05 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 18 червня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Щербан О. П. 18 червня 2008 року, зареєстрований в реєстрі під № 1730.

Не погоджуючись з ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05 липня 2016 року, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив зазначену ухвалу скасувати.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 05 липня 2016 року залишено без змін.

Ухвала Апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року мотивована тим, що розглядати первісний і зустрічний позови спільно є недоцільним, оскільки це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу. Крім того, позови виникають з різних правовідносин (договірних та спадкових), їх окремий розгляд дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи. З моменту відкриття провадження у справі (з 17 лютого 2015 року) і до моменту подачі зустрічного позову (30 червня 2016 року) у справі було призначено дев`ять судових засідань. Розгляд справи по суті було розпочато у судовому засіданні 11 травня 2016 року, в засіданні оголошено перерву. Апеляційний суд зауважив на тому, що постановлена ухвала про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви не перешкоджає ОСОБА_2 пред`явити позов в загальному порядку.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2017 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 05 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року, передати питання прийняття зустрічного позову на новий розгляд до суду першої інстанції до спільного розгляду з первісним позовом.

Касаційна скарга мотивована тим, що первісний і зустрічний позов взаємопов`язані, адже позивач оспорює договір купівлі-продажу, на підставі якого за ним зареєстроване право власності на спірний будинок, а відповідач просить визнати себе власником спірного будинку. Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції не надав відповідачу час на подання письмових заперечень на первісний позов, що порушило принцип змагальності сторін.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 13 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на зазначені ухвали суду першої та апеляційної інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчений до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа надійшла до Верховного Суду.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини другої статті 123 Цивільного процесуального кодексу України, у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал, (далі - ЦПК України 2004 року) зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

ОСОБА_2 у зустрічному позові до ОСОБА_7 просив: 1) визнати його добросовісним власником житлового будинку 86 « а » з надвірними спорудами та прибудовами на АДРЕСА_1 ) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 вересня 2014 року на земельну ділянку площею 0, 28 га для ведення особистого селянського господарства в с АДРЕСА_1 району , 3 ) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 вересня 2014 року на земельну ділянку площею 0, 0847 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що розгляд вимог щодо визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом від 30вересня 2014 року на земельні ділянки спільно з первісною вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18 червня 2008 року житловий будинок АДРЕСА_1 , не є доцільним, оскільки такі вимоги виникають з різних правовідносин, заявлені вимоги не можуть бути зараховані, а задоволення зустрічного позову не може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. Первісний позов обґрунтований тим, що спірний житловий будинок на час укладення договору купівлі-продажу продажу 18 червня 2008 року не належав продавцю ОСОБА_6 , що не стосується питання оформлення позивачем у 2014 році свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

Спільний розгляд вимоги про визнання відповідача ОСОБА_2 добросовісним власником будинку 86 « а» на АДРЕСА_1 та вимоги про визнання недійсним позивачем договору купівлі-продажу 18 червня 2008 року зазначеного будинку також не є доцільним, адже вирішення питання про недійсність договору купівлі-продажу з підстав відсутності у продавця права власності на предмет купівлі-продажу не залежить від добросовісності іншої сторони договору.

Доводи ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції його права подати заперечення на первісну позовну заяву після відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви не стосуються законності відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви та не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 128 ЦПК України 2004 року після одержання копії ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмові заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення.

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в ухвалі про відкриття провадження у справ від 17 лютого 2015 року доручив компетентному суду Федеративної Республіки Німеччина вручити ОСОБА_2 копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, позовної заяви з приєднаними до неї документами.

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області дорученням про вручення документів від 21 квітня 2015 року № 15610 просив компетентний суд Федеративної Республіки Німеччина вручити ОСОБА_2 зазначені документи, а також направив Прохання про вручення ОСОБА_2 повідомлення про день судового розгляду від 21 квітня 2015 року (а. с. 50-54).

Відповідно до посвідчення про доставку документів, доручення суду виконано 17 лютого 2016 року (а. с. 74).

04 травня 2016 року суд першої інстанції задовольнив клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 брав участь у судовому засіданні 11 травня 2016 року у суді першої інстанції. На судові засідання, призначені судом першої інстанції на 19 травня 2016 року та 8 червня 2016 року учасники справи не з`явилися. За клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 судове засідання, призначене на 22 червня 2016 року, було відкладене.

Таким чином, відповідач, маючи час для подання заперечень на позовну заяву, не реалізував таке право.

ЦПК України 2004 року не передбав надання відповідачу додаткового строку для подання заперечень на позов у разі відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов