Справа №345/1006/19
Провадження № 2/345/633/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої- судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 27.11.2013, постановою державного виконавця ДВС Калуського МРУЮ було відкрито виконавче провадження за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 10 000,0 грн заподіяної моральної шкоди, 2000,0 грн витрат за юридичну допомогу, 529,10 грн судових витрат на користь позивача. З моменту відкриття виконавчого провадження і станом на даний час рішення суду не виконано, а тому позивач просить з урахуванням вимог ч. 2 ст. 625 ЦПК України ухвалити рішення згідно з яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на його користь, кошти в сумі 1402,50 грн заподіяної шкоди та судові витрати в сумі 768,40 грн.

Від відповідача надійшла до суду заява про застосування строку позовної давності. Зокрема, ОСОБА_2 зазначає, що вимоги позивача в частині розрахунку за січень, лютий та березень 2016 задоволенню не підлягають, що є підставою для відмови в позові.

В подальшому від позивача надійшла заява про уточнення розрахунку матеріальної шкоди. Зокрема, позивач зазначає, що згідно довідки державного виконавця від 20.02.2019 загальна сума боргу становить 12 529,10 грн. Станом на 01.04.2016 року , тобто суто в межах позовної давності борг становив 3398,1 грн. З урахуванням викладеного, а також розміру індексу інфляції на підставі даних НБУ, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти в сумі 1489, 15 грн. заподіяної шкоди та судові витрати в сумі 768,40 грн. Справу просить розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Дослідивши обставини справи та перевіривши наявні у справі докази суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконанні Калуського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження № 40947245 щодо виконання виконавчого листа № 345/2879/13-ц від 06.08.2013, виданого Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,0 грн заподіяної моральної шкоди, 2000,0 грн. витрат за надання юридичної допомоги, 529,1 грн судових витрат (а.с. 6).

На даний час рішення суду не виконано про що свідчить розрахунок сплачених коштів по виконавчому провадженню (а.с. 7).

Згідно ст.ст. 598. 609 ЦК України припинення грошового зобовязання на підставі прийнятого судового рішення та його виконання державною виконавчою службою не передбачено.

Статтею 610 ЦК визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 року у справі № 3-89гс11, від 20 грудня 2010 року у справі № 3-57гс10, від 04 липня 2011 року у справі № 3-65гс11, від 12 вересня 2011 року у справі № 3-73гс11, від 14 листопада 2011 року у справі № 3-116гс11 викладено такі висновки. Чинне законодавство не повязує припинення зобовязання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобовязань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, а тому є всі правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором чи законом.

Підстави виникнення зобов`язання передбачені ст.11 ЦК України. Зокрема, вказаними нормами визначено, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а в окремих випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Суд зазначає, що за ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3, 4 ст. 267 передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач звернулася до суду з відповідною заявою, однак ст. 268 ЦК України містить вимоги, на які позовна давність не поширюється, а саме: 1) на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом; 2) на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу; 3) на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 4) на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право; 5) на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування); 6) на вимогу центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом, стосовно виконання зобов`язань, що випливають із Закону України "Про державний матеріальний резерв". (Частину першу статті 268 доповнено пунктом 6 згідно із Законом N 1713-IV від 12.05.2004).

Суд звертає увагу, що застосування вимог, на які позовна давність не поширюється (ст. 268 ЦК України) не підпадає під дію ст. 625 ЦК України, а тому, в даному випадку розрахунок інфляційних втрат та 3% річних має обраховуватись в межах трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України).

Позивач звернувся до суду з позовом 11.03.2019, тому позовні вимоги підлягають до задоволення за період з 11.03.2016 по 11.03.2019 (з урахуванням уточнень, поданих після позовної заяви).

З матеріалів справи вбачається, що борг відповідачем в повному розмірі не повернуто.

Зокрема, станом на 01.04.2016 борг відповідача перед позивачем становив 5898, 1 грн., а сума, яку відповідач сплатила 6631, 0 грн. (5898, 1 грн. + 6631, 0 грн. = 12529, 1 грн.)

Роз`яснення для розрахунку інфляційних втрат містяться у листі Верховного Суду України №62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».

Зокрема, судом враховуються такі періоди, за які нараховуються інфляційні втрати:

-за період 01.04.2016 - 05.04.2016: 5898,10 грн. х 103,5% - 5898,10 грн.=206,43 грн. (де, 103,5% - індекс інфляції за квітень 2016);

за період 06.04.2016 - 30.04.2016: 5548,10 грн. х 103,5% - 5548,10 грн.=194,18 грн. (де, 103,5% - індекс інфляції за квітень 2016);

-за період 01.05.2016 - 11.05.2016 : 5548,10 грн. х 100,1% - 5548,10 грн.=5,55 грн. (де, 100,1% - індекс інфляції за травень 2016);

-за період 12.05.2016 - 31.05.2016 : 5298,10 грн. х 100,1% - 5298,10 грн.=5,30 грн . (де, 100,1% - індекс інфляції за травень 2016),

Поряд з цим, за період з 01.06.2016 по 31.08.2016 інфляційні втрати не нараховуються у зв`язку з дефляцією.

За період 01.09.2016-20.09.2016 : 4848,10 грн. х 101,8% - 4848,10 грн.=87,26 грн. (де, 101,8% - індекс інфляції за вересень 2016); за період 21.09.2016 - 17.10.2016: 4498,10 грн. х 102,8% - 4498,10 грн.=125,95 грн. (де, 102,8% - індекс інфляції за жовтень 2016); за період 18.10.2016 - 20.11.2016: 4098,10 грн. х 101,8% - 4098,10 грн.=73,76 грн. (де, 101,8% - індекс інфляції за листопад 2016), за період 21.11.2016-14.12.2016: 3698,10 грн. х 100,9% - 3698,10 грн.=33,28 грн. (де, 100,9% - індекс інфляції за грудень 2016), за період 15.12.2016 - 22.01.2017: 3398,10 грн. х 102,0% - 3398,10 грн.=67,96 грн. (де, 102,0% - сумарний індекс інфляції за період грудень 2016-січень 2017), за період 23.01.2017 - 26.02.2017: 3198,10 грн. х 101,0% - 3198,10 грн.=31,98 грн. (де, 101,0% - індекс інфляції за лютий 2017), за період 27.02.2017-26.03.2017 : 2798,10 грн. х 101,8% - 2798,10 грн.=50,36 грн. (де, 101,8% - індекс інфляції за березень 2017), за період 27.03.2017-26.04.2017: 2548,10 грн. х 100,9% - 2548,10 грн.=22,93 грн. (де, 100,9% - індекс інфляції за квітень 2017); за період 27.04.2017-23.05.2017: 2348,10 грн. х 101,3% - 2348,10 грн.=30,52 грн. (де, 101,3% - індекс інфляції за травень 2017), за період 24.05.2017-05.09.2017 : 2148,10 грн. х 101,7% - 2148,10 грн.=36,52 грн. (де, 101,7% - сумарний індекс інфляції за період червень-серпень 2017р.), за період 06.09.2017-02.11.2017 : 1948,10 грн. х 103,2% - 1948,10 грн.=62,34 грн. (де, 103,2 % - сумарний індекс інфляції за період вересень-жовтень 2017), за період 03.11.2017-27.12.2017 : 174810 грн. х 101,9% - 1748,10 грн.=33,21 грн. (де, 101,9% - сумарний індекс інфляції за період листопад-грудень 2017), за період 28.12.2017-21.11.2018 : 1648,10 грн. х 108,9% - 1648,10 грн.=146,68 грн. (де, 108,9% - сумарний індекс інфляції за період січень-листопад 2018), за період 22.11.2018-11.03.2019 : 1248,10 грн. х 103,2% - 1248,10 грн.=39,94 грн. (де, 103,2% - сумарний індекс інфляції за період грудень 2018-березень 2019)

Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачу втрати від інфляції на загальну суму 1254,15 грн.

Щодо нарахування 3 % річних від суми боргу, то вказана сума розраховується за формулою: (сума боргу станом на відповідний період : 365 днів у році х 3 % х кількість днів прострочки).

Так, з 01.04.2016 по 05.04.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становила 5898, 1 грн., а тому 5898, 1 : 365 х 3 % х на 5 (кількість днів прострочки) = 2, 4 грн.

За період з 06.04.2016 по 11.05.2016 заборгованість становила 5548, 1 грн., а тому 5548, 1: 365 х 3 % х на 36 (кількість днів прострочки) = 16, 4 грн.

За період з 12.05.2016 по 14.07.2016 заборгованість становила 5298, 1 грн., а тому 5298, 1: 365 х 3 % х на 64 (кількість днів прострочки) = 27, 8 грн.

За період з 15.07.2016 по 09.08.2016 заборгованість становила 5098, 1 грн., а тому 5098, 1: 365 х 3 % х на 26 (кількість днів прострочки) = 10, 8 грн. Аналогічно за період з 10.08.2016 по 20.09.2016 заборгованість становила 4848, 1 грн., а тому 4848, 1: 365 х 3 % х на 42 = 16, 7 грн.; за період з 21.09.2016 по 17.10.2016 заборгованість становила 4498, 1 грн., а тому 4498, 1: 365 х 3 % х на 27 = 9, 9 грн.; за період з 18.10.2016 по 20.11.2016 заборгованість становила 4098, 1 грн., а тому 4098, 1: 365 х 3 % х на 34 = 11, 4 грн.; за період з 21.11.2016 по 14.12.2016 заборгованість становила 3698, 1 грн., а тому 3698, 1: 365 х 3 % х на 24 = 7, 2 грн.; за період з 15.12.2016 по 22.01.2017 заборгованість становила 3398, 1 грн., а тому 3398, 1: 365 х 3 % х на 39 = 10, 8 грн. ; за період з 23.01.2017 по 26.02.2017 заборгованість становила 3198, 1 грн., а тому 3198, 1: 365 х 3 % х на 35 = 9, 2 грн. ; за період з 27.02.2017 по 26.03.2017 заборгованість становила 2798, 1 грн., а тому 2798, 1: 365 х 3 % х на 28 = 6, 4 грн. ; за період з 27.03.2017 по 26.04.2017 заборгованість становила 2598, 1 грн., а тому 2598, 1: 365 х 3 % х на 31 = 6, 6 грн. ; за період з 27.04.2017 по 23.05.2017 заборгованість становила 2398, 1 грн., а тому 2398, 1: 365 х 3 % х на 27 = 5, 3 грн. ; за період з 24.05.2017 по 05.09.2017 заборгованість становила 2198, 1 грн., а тому 2198, 1: 365 х 3 % х на 105 = 18, 9 грн.; за період з 06.09.2017 по 02.11.2017 заборгованість становила 1998, 1 грн., а тому 1998, 1: 365 х 3 % х на 58 = 9, 5 грн. ; за період з 03.11.2017 по 27.12.2017 заборгованість становила 1798, 1 грн., а тому 1798, 1: 365 х 3 % х на 55 = 8, 1 грн. ; за період з 28.12.2017 по 22.11.2018 заборгованість становила 1698, 1 грн., а тому 1698, 1: 365 х 3 % х на 329 = 45, 9 грн.; за період з 22.11.2018 по 11.03.2019 заборгованість становила 1298, 1 грн., а тому 1298, 1: 365 х 3 % х на 110 = 11, 7 грн.

Таким чином загальна сума 3 % річних становить 235 грн.

Загальний розмір матеріальної шкоди за порушення грошового зобов`язання становитиме 1489, 15 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762, 00 гривень.

На підставі наведеного, ст.ст. 11, 525, 526, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 1489, 15 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768, 4 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя :