Справа №760/6348/19
Провадження №2/760/4610/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01.03.2019 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 24.10.2009 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2429, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин.

Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносин між ними припинено, проживають окремо один від одного, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Примирення позивач вважає неможливе.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2019 р., відкритого загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та призначено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Позивач пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони з відповідачем з серпня 2018 р. мешкають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство, а тому примирення позивач вважає не можливе. Малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за спільною згодою буде проживати разом з відповідачем.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, погодилася на розірвання шлюбу з позивачем, про що надала відповідну заяву. Пояснила, що спільне життя з позивачем не склалося з різних причин, з серпня 2018 р. вони з позивачем припинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство. Примирення відповідач вважає неможливе. Малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за спільною згодою буде проживати разом з нею.

У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 24 жовтня 2009 р. у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2429, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 14.05.2014 р.

18.06.2019 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір між батьками про сплату аліментів на дитину та про умови утримання спільної дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парубець Є.В., зареєстрований в реєстрі за № 300.

Згідно умов договору, сторони, діючи за взаємною згодою, домолись про те, що їх спільна дитина - малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу між сторонами буде проживати разом з матір`ю, ОСОБА_2 .

Батько, згідно умов договору, зобов`язався до 10 (десятого) числа щомісячно сплачувати матері 1200 грн. на утримання ОСОБА_3 , до досягнення нею 18 років.

Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 200, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.10.2009 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї (актовий запис № 2429) розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 01.07.2019 р.

Суддя Кушнір С.І.