Головуючий суду 1 інстанції - А.В. Архипенко
Доповідач -В.В. Кострицький
Справа № 423/3295/17
Провадження № 22-ц/810/282/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Кострицького В.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Дронської І.О.,

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне підприємство «Елітжитлком»,

представник відповідача - Крайня Юлія Сергійовна ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Елітжитлком»

на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 14 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Архипенко А.В. в м. Попасна Луганської області, повний текст складено 22 лютого 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Елітжитлком» про захист прав споживачів та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Елітжитлком» до ОСОБА_1 про зобов`язання укладання договору на житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Елітжитлком», в якому просила визнати неправомірними дії ПП «Елітжитлком» щодо ненадання споживачу ОСОБА_1 інформації на підтвердження факту виконання робіт/послуг по управлінню та утриманню будинку та прибудинкової території за період нарахованої заборгованості - з квітня 2012 року по вересень 2017 року, чим було порушено право споживача на отримання доступної та достовірної інформації. Також просила визнати неправомірними дії ПП «Елітжитлком» щодо нарахування заборгованості за період з квітня 2012 по вересень 2017 року в розмірі 3398,77 грн., визнати незаконною вимогу ПП «Елітжитлком» про оплату 3398,77 грн., зобов`язати ПП «Елітжитлком» зробити перерахунок оплати, враховуючи фактичне надання послуг ОСОБА_1 , визнати неправомірною бездіяльність ПП «Елітжитлком» з підготовлення та укладення із споживачем договору на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та зобов`язати ПП «Елітжитлком» підготувати та укласти із ОСОБА_1 договір на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В обґрунтування якого зазначила, що вона проживає у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 відповідно договору купівлі-продажу на підставі договору оренди з лютого 2016 року.

Починаючи з серпня 2013 року і по лютий 2016 року в квартирі ніхто не мешкав та не був зареєстрований.

Умови договору передбачають з її боку оплату комунальних послуг за вказаною адресою.

25 липня 2017 року в приміщенні під`їзду позивачка знайшла попередження від ПП «Елітжитлком» щодо погашення заборгованості в розмірі 3160 грн. 80 коп. за ОР № Ч1859 від 02.06.2017р. адресовані їй.

В зв`язку з тим, що між позивачкою та відповідачем відсутні будь-які договірні зобов`язання, позивачка не мала будь-якої інформації щодо вимог ПП «Елітжитлком», а тому 26.07.2017 року звернулася особисто до відділу роботи з абонентами ПП «Елітжитлком» з проханням пояснити походження заборгованості та надала письмову заяву та на підтвердження доводів своєї заяви надала для ознайомлення оригінали документів на право власності на квартиру, домову книгу та договір оренди та акт обстеження житлово-побутових умов.

Позивачка зазначила, що в прийнятті заяви та розгляді питання та отриманні документів працівниками відповідача їй було відмовлено і тому вона в той же день, 26 липня 2017 року рекомендованим листом звернулась до відповідача з аналогічною заявою. До заяви було додано копію акту обстеження житлово-побутових умов.

08.08.2017 року позивачка особисто отримала письмову відповідь від ПП «Елітжитлком» ( м.Попасна вул. Суворова-2), яка представляла собою копію особового рахунку № Ч1859 на ім`я позивачки із зазначенням, що з 23 квітня 2012 року в квартирі мешкає 2 особи та нарахований борг з квітня 2012 року по липень 2017 року в сумі 3431 грн. 06 коп.

Заперечення щодо відсутності проживаючих та зареєстрованих осіб до лютого 2016 року не прийнялись.

Вимоги надати в письмовому вигляді економічне та правове обґрунтування заборгованості, та інші вказані в листі відомості були неодноразово проігноровані відповідачем.

При цьому позивачка зазначила, що вона не є власницею квартири, але є орендарем (наймачем), і бажає отримувати послуги від відповідача і згодна їх оплачувати, а тому просила відповідача підготувати та укласти з нею договір на отримання послуг ПП «Елітжитлком».

02.10.2017 року позивачка отримала лист від ПП «Елітжитлком» вих. № 87 від 28.09.2017 року з відмовою перерахувати заборгованість з посиланням на роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, та із зауваженням, що право власності на квартиру зобов`язує її до сплати послуг незалежно від мешкання в квартирі.

До початку судового розгляду з боку ПП «Елітжилком» надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в якому ПП «Елітжитлком просить суд зобов`язати ОСОБА_1 на час дії договору оренди квартири АДРЕСА_1 укласти з ПП «Елітжилком» договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений ПП «Елітжилком» відповідно до типового договору, стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПП «Елітжилком» суму заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 1739 грн. 43 коп. за період з 01 лютого 2016 року по 01 грудня 2017 року та стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПП «Елітжилком» понесені по справі судові витрати. В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

ПП «Елітжитлком» обґрунтовує зустрічний позов тим, що позивачка мешкає у квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 на протязі двох років як орендар, не зверталась на підприємство з питань укладання відповідного договору, не повідомляла підприємство по те, що мешкає у зазначеній квартирі, за фактично-надані послуги не сплачує, тому у неї виникає зобов`язання щодо оплати за житлово-комунальні послуги на підставі закону, саме ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

У зустрічному позові зазначено, що з боку підприємства на адресу ОСОБА_1 направлялись повідомлення з оплати житлово-комунальних послуг за період з 2012 року помилково на підставі відомостей з облікового рахунку і це ніяким чином не порушило права та інтереси ОСОБА_1

Також у зустрічному позові зазначено, що ОСОБА_1 з листопада 2016 року по квітень 2017 року отримувала субсидію і не вимагала від ПП «Елітжилком» перерахунку вартості наданих послуг.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 14 лютого 2019 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПП «Елітжитлком» про захист прав споживачів - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ПП «Елітжитлком» до ОСОБА_1 про зобов`язання укладання договору на житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг - відмовлено. Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір за подання позову до суду (станом на 14 листопада 2017 року) у сумі 640,00 грн.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, відповідно до положень ст. 1, 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач ОСОБА_1 під час дії договору оренди квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , була належним споживачем житлово-комунальних послуг, а ПП «Елітжилком» є виконавцем (відповідним управителем) з надання житлово-комунальної послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Вимоги позивачки ОСОБА_1 про те, що були порушені її права як споживача на отримання інформації суд першої інстанції визнав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів, досліджених судом у судовому засіданні, встановлено що у поданих заявах нею до ПП «Елітжилком» від 27.07.2017 року, від 23.08.2017 року та від 14.09.2017 року була вимога про надання їй інформації із зазначенням підстави нарахувань заборгованості, строку, за який нарахована заборгованість, обсягу послуг з графіком їх виконання, тарифів наданих послуг з економічним обґрунтуванням, про те як у своєму позові позивачка просить визнати неправомірними дії ПП «Елітжилком» щодо ненадання споживачу ОСОБА_1 інформації на підтвердження факту виконання робіт/послуг по управлінню та утриманню будинку та прибудинкової території за період нарахованої заборгованості - з квітня 2012 року по вересень 2017 року, оскільки із такою вимогою вона не зверталась до ПП «Елітжилком».

Вимоги ОСОБА_1 визнати неправомірними дії приватного підприємства «Елітжитлком» щодо нарахування заборгованості за період з квітня 2012 по вересень 2017 року в розмірі 3398,77 грн. та визнати незаконною вимогу приватного підприємства «Елітжитлком» про оплату 3398,77 грн. - суд першої інстанції зробив висновок, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки зазначена сума нарахування з боку позиваки не підтверджена, а будь-яких інших доказів щодо підтвердження зазначених вимог позивачка ні до позову, ні під час судового розгляду ( у встановленому порядку) - не додавала.

Вимога про зобов`язання ПП «Елітжитлком» зробити перерахунок оплати, враховуючи фактичне надання послуг ОСОБА_1 не підлягала задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не зверталась на підприємство із відповідною завою як споживач, в межах своїх прав, передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів»

На думку суду першої інстанції вимога ОСОБА_1 визнати неправомірною бездіяльність ПП «Елітжитлком» з підготовлення та укладення із споживачем договору на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - судом першої інстанції визнано, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки обов`язок щодо укладання договору на надання житлово-комунальних послуг, покладений в першу чергу на споживача (власника та наймача (орендаря), відповідно до положень ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року N 572, тобто ОСОБА_1 уклала договір оренди зазначеної квартири, а тому вона зобов`язана була звернутися до ПП «Елітжилком» з повідомленням, що вона є належним споживачем послуг і бажає укласти відповідний договір.

Вимоги позивача про зобов`язання ПП«Елітжитлком» підготувати та укласти із нею договір на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на думку суду першої інстанції, також не підлягає задоволенню, оскільки на момент розгляду справи строк договору оренди, на підставі якого ОСОБА_1 проживала у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , саме від 07 серпня 2017 року - сплинув і тому ОСОБА_1 на даний час не є учасником договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг в розумінні положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Суд першої інстанції визнав, що вимоги ПП «Елітжилком» не підлягають задоволенню, оскільки досліджені матеріали, є лише підтвердженням діяльності підприємства, проте, сума заборгованості, яка визначена у зустрічному позові ПП «Елітжилком» з боку підприємства не підтверджена, підприємством ПП "Елітжилком" не доведено позовних вимог щодо стягнення заборгованості у сумі 1739,43грн. зі ОСОБА_1

Вимоги підприємства ПП "Елітжилком" про зобов`язання ОСОБА_1 на час дії договору оренди квартири АДРЕСА_1 укласти з ПП «Елітжилком» договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений ПП «Елітжилком» відповідно до типового договору - судом першої інстанції зазначено, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки на момент розгляду справи строк дії договору оренди , на підставі якого ОСОБА_1 проживала у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , саме від 07 серпня 2017 року - сплинув і тому ОСОБА_1 на момент винесення рішення не є учасником договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг в розумінні положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (аналогічно з вимогами за її позовом у даній справі).

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 14 лютого 2019 року в частині відмови в задоволенні її позову до ПП «Елітжитлком» про захист прав споживачів та стягнення з неї судового збору в сумі 640,00 грн., та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити та звільнити від сплати судового збору, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі ПП «Елітжитлком» просить скасувати рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 14 лютого 2019 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ПП «Елітжитлком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комінальні послуги у розмірі 1739,43 грн., ухвалити в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов ПП «Елітжитлком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги - задовольнити, стягнувши зі ОСОБА_1 на користь ПП «Елітжитлком» суму у розмірі 1739,43 грн. та понесені по справі судові витрати, вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, неповним та незаконним, таким, що підлягає безумовному скасуванню .

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи осіб, які подали апеляційні скарги

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, щодо заявлених позовних вимог надала наступні аргументи: вона вважає, що факт, того що вона дійсно неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати їй інформацію, яка б підтверджувала факт надання їй цим підприємством будь-яких послуг і факт того, що відповідач відмовив їй в наданні такої інформації було належним чином підтверджено в ході розгляду справи, до того ж ці обставини на її думку підтвердив і представник відповідача в залі суду, тому в силу приписів статті 82 ЦПК вони не потребують доказування. Скаржниця не згодна з висновками суду щодо недоведеності сум, у вимозі про визнання неправомірними дії ПП «Елітжитлком» щодо нарахування заборгованості за період з квітня 2012 року по вересень 2017 року в розмірі 3398,77 грн. та визнання незаконної вимоги про оплату 3398,77 грн., оскільки на її думку вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Також в апеляційній скарзі скаржниця зазначила, що судом їй відмовлено у задоволенні вимоги про зобов`язання ПП «Елітжитлком» зробити перерахунок оплати, враховуючи фактичне надання послуг, через те що вона не зверталася з такою вимогою до відповідача, проте вона зазначила, що така вимога була нею висунута як похідна від попередніх.

Щодо висновку суду про те, що вона як споживач була зобов`язана звернутися до ПП «Елітжитлком» з пропозицією укласти з нею договір на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. ОСОБА_1 вважає, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо виконавець послуг запропонує йому для укладання договір, який відповідає типовому договору.

Також скаржником зазначено, що судом питання щодо продовження договору оренди на новий строк чи укладання нового договору оренди не досліджувалося, ця обставина взагалі не перевірялась і не була встановлена в суді.

ПП «Елітжитлком» звертаючись до апеляційного суду в обґрунтування апеляційної скарги надає наступні аргументи: що судом не в повному обсязі були встановлені та з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки, які викладені у рішенні суду, не відповідають фактичним обставинам справи. ПП «Елітжитлком» зазначив, що надані в суді першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми, які підтверджують обґрунтованість заявлених позовних вимог ПП «Елітжитлком» в частині стягнення з позивачки заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. В своєму рішенні суд не прийняв до уваги відомості щодо розміру заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які були зазначені в копії особового рахунку позивачки ОСОБА_1 та прийшов до висновку, що ПП «Елітжитлком» не довів обґрунтованість нарахованої суми за надані послуги, також скаржник посилається на те що залишився поза уваги суду й той факт, що ОСОБА_1 не зверталась ані до Попаснянської міської ради, як власника будинку, ані до ПП «Елітжитлком», як до управителя будинку, із заявами щодо ненадання або неякісного надання послуг за утримання будинку та прибудинкової території.

(2) Позиція інших учасників справи

Від учасників справи відзиви на апеляційні скарги не надходили, відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

24 червня 2019 року від представника ПП «Елітжитлком» Мозолєва Олега Олександровича надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримує апеляційну скаргу ПП «Елітжитлком» та просить задовольнити її у повному обсязі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнає та просить залишити її без задоволення.

В судове засідання з`явились ОСОБА_1 та представник ПП «Елітжитлком».

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 року визначено суддю-доповідача Кострицького В.В., у складі колегії: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

У зв`язку зі знаходженням судді Стахової Н.В. на лікарняному згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаного суду від 25.06.2019 року визначено суддю-доповідача Кострицького В.В., у складі колегії: Дронської І.О., Карташова О.Ю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, сторони та представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інше.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, відповідно до положень ст. 1, 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Судова колегія враховує ту обставину, що позивач за первісним позовом була орендарем (а.с.26-29 т.1), строк дії договору, права та обов`язки орендаря.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вимоги позивачки ОСОБА_1 про те, що були порушені її права як споживача на отримання інформації, були визнані необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що у поданих заявах нею до ПП «Елітжилком» від 27.07.2017 року, від 23.08.2017 року та від 14.09.2017 року була вимога про надання їй інформації із зазначенням підстави нарахувань заборгованості, строку, за який нарахована заборгованість, обсягу послуг з графіком їх виконання, тарифів наданих послуг з економічним обґрунтуванням, про те як у своєму позові позивачка просить визнати неправомірними дії ПП «Елітжилком» щодо ненадання споживачу ОСОБА_1 інформації на підтвердження факту виконання робіт/послуг по управлінню та утриманню будинку та прибудинкової території за період нарахованої заборгованості - з квітня 2012 року по вересень 2017 року, оскільки із такою вимогою вона не зверталась до ПП «Елітжилком».

Також є вірним висновок суду першої інстанції, що відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року N 572, ОСОБА_1 уклала договір оренди зазначеної квартири, а тому вона зобов`язана була звернутися до ПП «Елітжилком» з повідомленням, що вона є належним споживачем послуг і бажає укласти відповідний договір.

Судова колегія погоджується з відмовою в задоволенні вимоги первісного позивача про зобов`язання ПП«Елітжитлком» підготувати та укласти із нею договір на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, т.я. на момент розгляду справи строк договору оренди, на підставі якого ОСОБА_1 проживала у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , саме від 07 серпня 2017 року - сплинув і тому ОСОБА_1 на момент винесення рішення не є учасником договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг в розумінні положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в їх сукупності зводяться до переоцінки доказів, незгоди із висновком суду та власного тлумачення сторонами характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Щодо аргументу апеляційної скарги ПП «Елітжитлком», що суд першої інстанції не прийняв до уваги відомості щодо розміру заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які були зазначені в копії особового рахунку позивачки ОСОБА_1 та прийшов до висновку, що ПП «Елітжитлком» не довів обґрунтованість нарахованої суми за надані послуги, колегія суддів зауважує, що матеріали справи містять декілька копій особових рахунків на ім`я ОСОБА_1 , які містять різні розрахунки заборгованості (т. 1 а.с. 14,78), а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності суми заборгованості, яка визначена у зустрічному позові ПП «Елітжитлком», що не позбавляє права на звернення до суду при наявності належної аргументації своєї позиції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позовних заяв повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи апеляційних скарг цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Елітжитлком» залишити без задоволення.

Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 червня 2019 року.

Головуючий В.В. Кострицький

Судді І.О. Дронська

О.Ю. Карташов