УХВАЛА

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 199/4910/18

провадження № 61-11338ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне підприємство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з останнього у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 4 163 грн 96 коп., витрати за оплату автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 200 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 4 163 грн 96 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1 200 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

11 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, з посиланням на те, що судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, що складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 2 057 грн 20 коп., з яких 1 057 грн 20 коп. - витрати по судовому збору та 1 000 грн - витрати на правничу допомогу.

18 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 18 червня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 Верховний Суддійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 4 163 грн 96 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100=192 100 грн).

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним. Особа, яка подала касаційну скаргу не продемонструвала наявності виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду справи.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне підприємство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков