АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/898/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304090000 Корман О.В. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

за участю секретаря Храпка В.Д.,

Пономаренка В.В., Фетісової Т.Л.

Чуйко А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Кормана О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

Позовна заява мотивована тим, що 25 грудня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав в банку кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає договір. Позивач свої умови виконав та надав кредит.

Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав належним чином, у зв`язку з чим станом на 19 серпня 2018 року утворилась заборгованість у сумі 194 111 грн. 29 коп., з яких 4 526 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом, 184 367 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 268 грн. 87 коп. - заборгованість за пенею та комісією.

Позивач зазначав, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом.

А тому, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 грудня 2008 року, яка складається з наступного: 4 526 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом, 111 827 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 25 грудня 2008 року по 01 січня 2018 року та судові витрати.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, як незаконне, постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі постановити нове рішення яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі, крім того відповідачем ці докази не спростовані, проте суд не звернув на це уваги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення по наступних підставах.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтована позовна заява.

Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20 січня 2009 року відповідачем було підписано заяву, в якій зазначено, що він ознайомлений та згоден з Умовами і правилами, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Згідно заяви ОСОБА_1 згоден з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним і Банком договір про надання банківських послуг. У Заяві наявний підпис відповідача про те, що 20 січня 2009 року він отримав кредитну карту та ПІН. Заява містить посилання на оформлення кредитки «Універсальна» з кредитним лімітом в сумі 100 гривень з базовою процентною ставкою по кредиту 1,9% в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1%.

При цьому, вказана заява не містить посилань на умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» у позовній заяві вказувало, що зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 19 серпня 2018 року має заборгованість, яку просило стягнути з відповідача на свою користь, а саме: 4 526 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом, 111 827 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 25 грудня 2008 року по 01 січня 2018 року. При цьому, позивачем суду надано розрахунки заборгованості за договором № б/н від 25 грудня 2008 року, тоді як заява, згідно якої відповідач виявив бажання оформити кредит на своє їм`я підписана останнім 20 січня 2009 року.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди ( ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інші значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

АТ КБ «ПриватБанк» надало суду Приклади використання кредитних коштів на кредитці «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з розрахунком загальної суми витрат клієнта, на зворотній стороні яких розміщена Довідка про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також Умови та правила надання банківських послуг.

Документів, які б підтверджували, що на момент підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з тими Умовами кредитування та тими Умовами та Правилами надання банківських послуг, копії яких долучено до позовної заяви позивачем суду не надано.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, посилання на внутрішні документи банка (правила, положення і т. д.), які не були підписані позичальником як додаток до договору і які містять умови надання, користування банківським кредитом, не мають юридичного значення та юридичних наслідків. Такі документи не є частиною договору і не можуть бути використані судами про визнання умов кредитного договору, зокрема порядку його повернення, оскільки не можливо ідентифікувати, чи саме з цими умовами та правилами погоджувався позичальник, при отриманні банківської карти.

На підтвердження своїх позовних вимог банк надав до суду копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Разом із тим оригінал такої заяви до суду надано не було.

У наданій копії анкети-заяви відсутні дані яку банківську картку бажав отримати відповідач, бажаний кредитний ліміт. Також відсутні дані, яка банківська картка видана відповідачу, строк її дії.

Банком вказано кредитний ліміт 100 грн. із процентною ставкою за кредитом 1,9% в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1%. Вказані розміри підписані представником банка. Відповідач дані умови банку не підписував.

В той же час у позовній заяві вказано про отримання кредиту у розмірі 5000 грн.

Хоча жодними доказами вказане не підтверджено.

Тому застосувати Умови та Правила надання банківських послуг в будь-якій редакції не є можливим.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 700/3902/15-ц, від 07 червня 2018 року справа № 755/17553/16, від 06 червня 2018 року справа № 364/594/17, від 24 травня 2018 року справа № 630/366/16-ц, від 10 травня 2018 року справа № 357/16301/15-ц, від 03 квітня 2019 року справа № 221/5089/16-ц.

Однією із складових договору приєднання є Пам`ятка клієнта. Вказаний документ суду не наданий.

Частиною 1 статті 81 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. З поданих банком доказів не можливо встановити обставини, якими останній обґрунтовує свої вимоги, а відтак не доведено підстави для задоволення позовних вимог.

З поданих банком доказів не можливо встановити обставини, якими останній обґрунтовує свої вимоги, а відтак не доведено підстави для задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачем розрахунок заборгованості не спростований і належні докази неукладення договору ним не подавалися апеляційним судом розцінюються критично, оскільки відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права приводить до висновку про те, що неподання (відсутність) належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, а не лише у разі наявності заперечень з боку відповідача. Обов`язок по доведенню обставин, які позивач зазначає як підставу своїх вимог покладається виключно на позивача. А відсутність заперечень з боку відповідача не є обов`язковою підставою для задоволення необґрунтованого та безпідставного позову.

Поскільки позивачем не надано суду достовірних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року залишити без задоволення , а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: