У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши подання заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лагоцької Вікторії Федорівни, боржник - ОСОБА_2, стягувач - ОСОБА_3, про тимчасове обмеження права виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лагоцька В.Ф. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2. Своє подання аргументував тим, що у Відділі перебуває на виконанні виконавче провадження № 56386400 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4. 15.05.2018 року відкрито виконавче провадження з вимогою виконати рішення суду протягом 10 днів. Копію постанови про відкриття провадження направлено сторонам для відома та виконання. 18.05.2018 року на адресу боржника направлено виклик із зобов'язанням з'явитись до відділу 22.06.2018 року о 10.00 годині, проте ОСОБА_2 не з'явилася, про причини не повідомила. 25.05.2018 року державним виконавцем виходом за місцем проживання боржника останнього не розшукано, про що складено відповідний акт. Зі слів сусідів боржник за даною адресою не проживає. У зв'язку з невиконанням рішення суду на боржника накладено штраф згідно постанови від 27.06.2018 року. У зв'язку з повторним невиконанням рішення суду на боржника накладено штраф у подвійному розмірі, постанова від 23.07.2018 року. У зв'язку з невиконанням рішення станом на 03.08.2018 року до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, вважає, що боржник ухилився від виконання рішення суду, у зв'язку з чим просив тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді було встановлено, що 04.05.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/14669/16-ц, яким зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4; та визначено спосіб участі батька.

15.05.2018 року відкрито виконавче провадження № 56386400.

Рішення суду боржником не виконано, на виклики до виконавця боржник не з'являється. За невиконання рішення на боржника були накладені штрафи, направлено до слідчих органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених Законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Пунктом 1 розділу XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, в яку були внесені зміни та доповнення 29 вересня 2016 р. № 2832/5, передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

До подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником тощо.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Отже, виконавець повинен довести факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов'язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Як вбачається з наданих документів адреса ОСОБА_2 зазначена - АДРЕСА_1. Згідно акту державного виконавця від 25.05.2018 року, виходом за адресою боржника, на неодноразові дзвінки у двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів ОСОБА_2 за даною адресою не проживає.

Враховуючи те, що матеріали подання не містять жодного доказу про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження та доказів про те, що боржник ухиляється від явки до державного виконавця, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Подання заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лагоцької Вікторії Федорівни, боржник - ОСОБА_2, стягувач - ОСОБА_3, про тимчасове обмеження права виїзду за межі України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: