печерський районний суд міста києва
Справа № 757/185/18-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Владіміровій О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 34 904,79 грн. та 1600 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.10.2015 о 15 год. 00 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд», державний номерний знак « НОМЕР_1 » в м. Києві по пр. Возз`єднання, під час руху відірвалось колесо та здійснило зіткнення з транспортним засобом «Опель», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва у справі №755/22087/15-п від 25.12.2015 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В порушення норм чинного законодавства України цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів відповідачем застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації про страхування транспортного засобу, що належить відповідачу. Потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, внаслідок ДТП. Відповідно до Звіту № 4936/11/15 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Опель», державний номерний знак « НОМЕР_2 » становить 34 904,79 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач в порядку статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статтей 1166, 1187, 1191 ЦК України, набув права зворотної вимоги до відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 25 червня 2018 року та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу місця реєстрації відповідача. Конверт з вищевказаними документами повернувся до суду не врученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 28.10.2015 о 15 год. 00 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд», державний номерний знак « НОМЕР_1 » в м. Києві по пр. Возз`єднання, під час руху відірвалось колесо та здійснило зіткнення з транспортним засобом «Опель», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п. 2.3а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та власникам автомобілів спричинено матеріальні збитки.

Згідно з постановою Дніпровського районного суду м. Києва у справі №755/22087/15-п від 25.12.2015 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДПТ не була застрахована.

Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилося у такому транспортному засобі.

Згідно звіту № 4936/11/15 від 28.10.2015 року про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_2 , складеного спеціалістом ТОВ «Сател груп», розмір завданих збитків визначений згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV склав суму в розмірі 34 904,79 грн.

03.11.2015 року потерпілий ОСОБА_2 повідомив МТСБУ про страховий випадок та 13.01.2016 року звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди що сталася 28.20.2015 року.

Відповідно до наказу МТСБУ від 22.02.2016 № 1306 та Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому в ДТП позивач виплатив 34 904,79 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що підтверджується платіжним дорученням № 1306 рв від 23.02.2016 року.

Відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб.

Таким чином, позивач відшкодував ОСОБА_2 збитки, які були завдані в результаті ДТП та набув право звернення у порядку регресу до відповідача, як до особи відповідальної за завдані збитки.

Згідно з положеннями частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП.

Відповідно до частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням., зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням, диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною першою ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на викладене, позов в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 34 904,79 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн.

Керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування» ст.ст. 22, 29, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1-16, 22, 526, 610, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-16, 28-32, 38-44, 57-63, 66, 79, 80, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 280-282, 294, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування у розмірі 34 904 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот чотири) грн. 79 коп. та витрати по сплаті судового збору 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, .

Відповідач - ОСОБА_1 - РНОКПП не відомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.В. Новак