РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019

м.Харків

Справа № 639/3540/18

провадження 2/639/266/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря- Міжиріцької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , 3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 2007 року, під час якого вони всиновили дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21.10.2014 р. Після розірвання шлюбу у 2017 р. діти залишилися проживати з матір' ю. Відповідач не виявив жодного бажання в подальшому спілкуватися зі своїми дітьми та не виконує своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, з ними не зустрічається, не спілкується, не цікавиться їх життям та станом здоров`я, не піклується про духовний та фізичний їх розвиток, не відвідує, матеріальну та моральну підтримку не надає.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, направили заяву про можливість розгляду справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити ( а.с. 63).

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, посвідчену 25.07.2018 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Варніковою К.В. за реєстровим № 1835, в якому визнає позовні вимоги, як і наслідки задоволення позову у повному обсязі, справу просить розглядати без його участі ( а.с. 65).

Представник 3 особи- Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, додавши висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с. 56).

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами, визначеними ч.1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторними свідоцтвами про народження, виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 05.11.2014 р. серії НОМЕР_1 і № НОМЕР_4 відповідно ( а.с. 11,12).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.04.2017 р. розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ( а.с. 10).

Згідно договору про поділ майна, посвідченого 13.09.2017 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Варніковою К.В. за реєстровим №2859, домоволодіння АДРЕСА_1 , автомобіль Мitsubishi Lanser, 2008 р. випуску залишилися у особистій приватній власності ОСОБА_1 За даною адресою зареєстровані ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , що випливає з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова ( а.с. 15, 26,29).

Як випливає з довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад ( ясла-садок) № 15 комбінованого типу Харківської міської ради № 01-43/66 від 23.05.2018 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, зарахований до дошкільного навчального закладу з 26.10.2015 р. Батько дитини участі у вихованні сина не приймає, за час перебування дитини в закладі батько не з`являвся жодного разу ( а.с. 13).

Інформацією загальноосвітньої школи № 54 Харківської міської ради Харківської області № 589 від 23.05.2018 р., в якій навчається ОСОБА_4 , підтверджено, що батько дитини участі у вихованні доньки не приймає, з сім`єю не проживає, батьківські збори не відвідує ( а.с. 14).

Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. ОСОБА_2 запрошувався на співбесіду до Департаменту, однак не з`явився, пояснень чи документів не надав. Фактичне місце його проживання невідомо.Згідно з нотаріально посвідченим відзивом на позов , не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що свідчить про байдуже ставлення батька до дітей.

За висновком Департаменту служб у справах дітей від 25.03.2019 р. № 253, виходячи з рекомендацій Комісії, в інтересах дітей, Департамент служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 57-58).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За вимогами ч.2 ст. 150, ч.ч. 3,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Підставою для позбавлення батьківських прав позивачем зазначено, що відповідач не приймають ніякої участі у вихованні дітей, разом з ними не проживає, з ниму не спілкується та ними не опікується, не цікавиться, матеріальної допомоги не надає.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З огляду на надані суду докази встановлено, що батько малолітніх дітей ОСОБА_2 свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, самоусунувся від їх виховання та утримання , не спілкується з ними та не проживає разом, долею сина і дочки не цікавиться та взагалі ніякого інтересу до їх життя, розвитку не проявляє.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, cуд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради -задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділуХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач: ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 ).

Третя особа-Департамент служб у справах дітей Харківської міської ( , м.Харків, вул. Чернишевська, 55).

СУДДЯ -