ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року

м. Харків

справа № 638/3847/19

провадження № 22-ц/818/3038/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року в складі судді Рибальченко Л.М.,

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить у якості забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою у розмірі 70000 доларів США, накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням у справі законної сили та (або) його виконання.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що 19 березня 2013 року ОСОБА_2 складено розписку про отримання від ОСОБА_3 грошових коштів на купівлю та ремонт квартири у розмірі 70000 доларів США. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. 11 квітня 2017 року ним було складено заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповідав ОСОБА_1 01 лютого 2019 року ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право на спадщину, тобто ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_3 та має право вимоги отримання грошових коштів. 19 березня 2013 року ОСОБА_2 придбано приблизно за 70000 доларів США квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник вважає, що вказана квартира може бути відчужена ОСОБА_2 з метою приховання майна, тому звернувся з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на її незаконність, просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року скасувати та направити заяву про забезпечення позову на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, оскільки між сторонами виник майновий спір та не врахував, що такі заходи є тимчасовими та необхідні для захисту прав осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із невжиттям таких заходів.

Крім того, вказує, що суд, зазначаючи про недостатність обґрунтування заяви про забезпечення позову, не викликав заявника для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, чим порушив право заявника на неупереджений та справедливий судовий розгляд його заяви.

Вважає, що накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 не обмежить права відповідача у більшому обсязі, ніж це необхідно для ефективного захисту порушеного нею права позивача.

На вказану апеляційну скаргу представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подано відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів того, що невжиття таких заходів, про які йдеться в заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у майбутньому.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення майбутнього позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартириза адресою: АДРЕСА_2 ., що належить ОСОБА_2 , відповідно до наданої заявником копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 06.03.2019року.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно вимог частини 4 статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом про стягнення коштів, однак доказів про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, і до суду апеляційної інстанції не надано.

Крім того, в (судовому засіданні апеляційної інстанції) у відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 зазначила, що відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, на даний час позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики залишена без руху ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2019 року.

Оскільки на даний час спірні цивільні правовідносини між заявником та відповідачем відсутні, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявником не надано доказів того, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення.

Позивач не позбавлений права при розгляді справи за його позовом заявити клопотання про забезпечення позову.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 червня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко