РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/1421/19

провадження у справі № 2/0285/665/19

25 червня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………………Літвин О.О.

секретаря………...........................Дуянової Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач, звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням суду, та стягнути з відповідачана її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що сума стягуваних аліментів в розмірі 246 грн. є недостатньою, при тому, що прожитковий мінімум з часу ухвалення судом рішення підвищився. Матеріальний стан відповідача покращився, в той час, коли її погіршився, у зв`язку підвищенням витрат на утримання синів, які повністю знаходяться на її матеріальному забезпеченні, зростанням цін на одяг, харчування та навчання, адже відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги, належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання синів та забезпечення її усім необхідним для нормального розвитку та життя.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з вказаних підстав.

Відповідач в заяві від 07.06.2019 позовні вимоги не визнав, оскільки вказана сума аліментів складає 95 % його заробітку, на підтвердження чого надав довідку про доходи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст.141, 180 СК України).

Судом установлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких відповідач сплачує на користь позивачки аліменти, присуджені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15.05.2006 на підставі виконавчого листа №2п-1088 виданого 19.02.2007, в розмірі 123 грн. щомісячно на кожну дитину.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Законом України «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019 2027 грн., з 01.07.2019 2118 грн., з 01.12.2019 2218 грн.

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, якавстановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання синів у зв`язку із ростом цін на продукти та одяг, оплату комунальних послуг.

Також судом встановлено і покращення матеріального стану відповідача: він працевлаштувався і працює у приватного підприємця на посаді водія, де його сукупний дохід з січня 2018 по квітень 2019 року складає 20 618,18 грн., що в середньому становить 4 200 грн. щомісячно.

Слід відмітити, що розмір аліментів на утримання спільних дітей сторін стягується з відповідача в розмірі, меншому за мінімальний розмір, передбачений ч.2 ст.182 СК України (12,4 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Таким чином, визначений у 2006 році розмір аліментів в сумі 246 грн., з урахуванням зростання споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітніх синів сторін.

Зазначені обставини в сукупності є підставою для зміни розміру аліментів.

Одночасно при постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною, молодою особою 33 років, офіційно працює, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, а тому має можливість утримувати своїх неповнолітніх синів.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей; враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, а також вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів. В той же час, з огляду на положення ч.5 ст.183 СК України, аліменти на утримання синів слід стягувати з відповідача в частці від усіх видів його заробітку (доходів), в розмірі в 1/3.Це відповідатиме як інтересам обох синів, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові.

Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» з дня набрання рішенням законної сили.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 191, 192, 198-201 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2п-1088 від 15.05.2006, та

стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ),

на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного,

починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення синами повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Виконавчий лист № 2п-1088 від 15.05.2006, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом 19.02.2007, відкликати після сплати ОСОБА_2 заборгованості по аліментах на утримання неповнолітніх дітей, а у випадку відсутності боргу після набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Головуючий суддя О.О.Літвин