Справа: 164/2133/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю: секретаря Панасюк Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровані позивач, відповідач та їх спільні діти. 24 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, після чого відповідач забрала свої особисті речі та залишила фактичне місце проживання, переїхавши проживати в АДРЕСА_2 . Протягом тривалого часу, а саме з лютого 2018 року ОСОБА_3 участі в утриманні квартири не бере та в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. А тому, просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги заперечила, просила відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, проаналізувавши обставини справи та дослідивши письмові матеріали, судприходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 цього ж Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1 від 14 грудня 2009 року квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с. 5-6). У вказаній квартирі зареєстровані, окрім позивача, відповідач ОСОБА_3 , діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пасербок ОСОБА_6 та брат позивача ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-14).

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 24 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 36).

Відповідно до актів обстеження умов проживання ОСОБА_1 , 1979 року народження, від 30 березня 2018 року, 30 квітня 2018 року, 31 травня 2018 року, 29 червня 2018 року, 31 липня 2018 року, 31 серпня 2018 року, 1 жовтня 2018 року, 1 листопада 2018 року комісією сільської ради встановлено, що він зареєстрований та проживає у власній квартирі АДРЕСА_1 . Також у квартирі зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 Відповідач ОСОБА_3 також зареєстрована у вказаній квартирі, однак протягом березня-жовтня 2018 року там не проживає (а.с. 15-22).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що після розлучення відповідач ОСОБА_3 , яка здійснює нагляд за житлом в період відряджень позивача, переїхала проживати в смт. Маневичі Волинської області, однак зареєстрована у спірній квартирі. На даний час у вказаному житлі проживає позивач та їх спільні діти. Відповідач в утриманні квартири участі не приймає.

Свідок ОСОБА_9 , допитана за клопотанням відповідача, підтвердила суду лише факт неприязних відносин між сторонами. А тому, суд не приймає до уваги її покарання, як такі, що не стосуються предмету позову.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704 гривень 80 копійок судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , 1979 року народження, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 704 гривні 80 копійок судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська