КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/4567/2019 Головуючий у 1-й інстанції - Селезньова Т.В.
361/6838/17-ц Доповідач: Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, стягнення боргу з орендної плати, відшкодування збитків, -

у с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року позивач пред'явила позов до відповідача, у якому просила розірвати договір оренди нерухомого майна №12, укладеного між нею (орендодавцем) і відповідачем (орендарем), предмет оренди - частина нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1, і стягнути з відповідача на її користь 250351,45 грн., завданих орендарем збитків та 45 000 грн. орендної плати. Зазначала, що між нею та відповідачем після смерті її чоловіка щорічно укладались договори оренди вказаного нежилого приміщення, 01.03.2017 року вона уклала з відповідачем договір оренди (частина будівлі площею 200 кв.м) строком на 35 місяців з оплатою 45 грн. за 1 квадратний метр, загальна сума оренди за місяць 9000 грн.. ОСОБА_2 у порушення даної умови договору використовував приміщення з порушеннями норм діючого законодавства, а саме: 07.06.2017 року порушив правила користування електричною енергією, вчинив дії по втручанню в роботу приладу обліку електроенергії (встановив на прилад обліку високочастотний генератор). Такі протиправні дії були виявлені уповноваженими працівниками енергозабезпечувальної організації, про що був складений акт про порушення і нараховані до сплати збитки. Після даного порушення відповідач 21.06.2017 року без попередження звільнив орендоване приміщення, вивізши з нього все належне йому обладнання, залишив у неналежному стані орендовані приміщення. Уважає, що такі дії орендаря є підставою для розірвання з ним договору оренди. Крім того позивач просить стягнути з відповідача завдану їй шкоду, яка складається з 250351,45 грн. суми збитків, нарахованих енергозабезпечувальною організацією на підставі виявленого факту порушення правил споживання від 07.06.2017 року, які вона сплатила власними коштами, оскільки дані збитки їй завдані внаслідок недотримання орендарем умов договору оренди та порушенням ним вимог закону. Також просить стягнути з відповідача орендну плату в розмірі 45 000грн. (за 5 місяців оренди), не сплачену орендарем.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. Уважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги договір оренди від 01.03.2016 року № 8, укладений між сторонами, щодо оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, та акт прийому-передачі вказаного майна. Відповідач не спростовував факт підписання даного договору та тільки зазначив, що підпис схожий на його. Указаний договір, відповідач не оскаржував. Згідно з п.2.1.договору оренди від 01.03.2016 року, строк оренди приміщення встановлюється на 12 місяців. При бажанні укласти новий договір, орендар письмово повідомляє орендодавця не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення строку оренди за даним договором. Протягом 20 днів з моменту отримання від орендаря письмового повідомлення про бажання укласти новий договір, орендодавець зобов'язаний надати у письмовій формі своє рішення про згоду укласти новий договір або про відмову від його укладання. Якщо в зазначений час орендодавець не надасть свого рішення щодо укладання нового договору оренди, тоді сторони вважають, що домовилися після закінчення строку дії даного договору укласти новий договір оренди. Тому, відповідно до вказаних умов договору оренди від 01 березня 2016 року, сторони не розірвали договір оренди, а уклали його на новий строк на 12 місяців. Жодних належних та допустимих доказів зупинення чи розірвання договорів оренди між сторонами, відповідач не надав. Відповідач підтвердив, що його хлібопекарське обладнання знаходилося на момент складання акту ПАТ «Київобленерго» № 034606 від 07.06.2017 року в приміщенні позивача, а представники ПАТ «Київобленерго підтвердили, що під час здійснення ними перевірки, хлібопекарське обладнання працювало, що підтверджує той факт, що на той момент орендарем приміщення був ОСОБА_2.

07 червня 2017 року працівниками Броварського РП ПАТ «Київобленерго» була проведена перевірка належного користування споживачами електроприладів та електроенергії, у результаті чого було встановлено, що споживач ОСОБА_2 порушив правила користування електроенергією та вчинив дії, що змінюють показники приладу обліку шляхом встановлення на нього високочасткового генератора, унаслідок чого електроенергія споживається, але не обліковується. Акт про порушення № 034606 від 07.06.2017 року був підписаний відповідачем. Уважає, що нею надано достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують факт укладання договору оренди нерухомого майна, між нею та відповідачем, та винні дії відповідача, які спричинили їй матеріальну шкоду. Проте, на її думку, судом першої інстанції не в повній мірі було надано оцінку поданих нею документів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що у вересні 2012 році ОСОБА_2, та він, ОСОБА_3, уклали договір оренди нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_3 надає ОСОБА_2 у користування частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Він завіз у нежитлове приміщення належне йому майно, а саме: два промислових холодильника; три міксера; тістоміс; хлібопіч промислова; промислові столи та меблі у кімнату відпочинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, після смерті якого всім нерухомим майном стала керувати його дружина, ОСОБА_1, яка повідомила йому про необхідність сплачувати орендну плату у значно більшому розмірі за користування нерухомим майном. Проте він відмовився від оренди нерухомого майна. ОСОБА_1 дозволила, щоб в приміщенні тимчасово залишилось належне йому виробниче майно, оскільки воно громіздке, а в разі нових орендарів чи на вимогу ОСОБА_1 він одразу вивезе виробниче майно. Ніяких грошей за оренду нерухомого майна з цього часу він не платив. Він постійно приходив до приміщення та перевіряв цілісність майна. 07 червня 2017 року він, перевіряв цілісність майна у приміщенні, коли до нього підійшли працівники Броварського РП ПАТ «Київобленерго» та повідомили, що перевіряють належність користування споживчими електроприладами та електроенергії. Попросили підійти до спільного лічильника електроенергії, показали якийсь прилад та повідомили, що цим приладом змінювалися показники лічильника, унаслідок чого електроенергія споживається, але не обліковується. Він зателефонував до ОСОБА_1 та повідомив про перевірку. До даного приладу та лічильника він не має жодного відношення, прилад знаходився у приміщенні, яке він раніше ніколи не орендував та до нього взагалі не заходив, так як не мав доступу. Лічильник електроенергії, який обліковував йому, як споживачу, електроенергію знаходився у раніше орендованому ним приміщенні. Коли він ознайомився з позовною заявою та доданими документами побачив копію договору оренди нерухомого майна №12 від 01 березня 2017 року, відповідно до якого він та ОСОБА_1 уклали договір оренди нерухомого майна нежитлового приміщення, площею 200 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Орендна плата складає 45 грн. кв.м, сума орендної плати за місяць складає 9000 грн..Копія даного договору є підробленою. Він з ОСОБА_1 ніяких договорів оренди, актів прийому-передачі не укладав та не підписував. Підпис у копії договору від 01 березня 2017 року не його, зроблений іншою особою. Копія акту прийому-передачі в оренду нежитлового приміщення до копії договору оренди нерухомого майна №12 від 01 березня 2017 року, який складений 01 березня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 теж підроблена. Даний акт він з ОСОБА_1 не укладав та не підписував. 07.03.2018 року він звернувся до Броварського відділу поліції з заявою про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, які підробили договір оренди та акт прийому-передачі. 31.03.2018 року Броварський ВП надав висновок, відповідно до якого, у державних установах заборонено проведення дослідження електрофотокопій (ксерокопій, електрофотокопії чи технічне зображення підпису чи почерку).

Ніяке обладнання він не вивозив. Коли прийшов перевіряти цілісність майна, встановив, що належне йому майно у раніше орендованому нежитловому приміщенні взагалі відсутнє. Крім того, у грудні 2016 року до нього зверталися працівники Броварської об'єднаної податкової інспекції та поліції, з приводу скарги що він веде підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1. Працівники Броварської об'єднаної податкової інспекції та поліції виїхали за адресою: АДРЕСА_1, перевірили, що він дійсно не веде ніяку підприємницьку діяльність за даною адресою, не орендує зазначене нежитлове приміщення, та склали відповідні документи.

Крім того, відповідно до листа Київобленерго від 07 лютого 2018 року станом на 21 грудня 2017 року згідно з договором №1345 від 10 листопада 2015 року між Київобленерго та МКП Фірма «Рада- К» заборгованість згідно з актом від 07 червня 2017 року в сумі 250351,45 грн. погашена у повному обсязі. Але, сплата заборгованості у сумі 250351,45 грн. саме позивачем ОСОБА_1 ніякими доказами наявними в матеріалах справи не підтверджується, та взагалі незрозуміло, яке відношення до суті спору має фірма «Рада-К».

У додатках зазначена копія договору оренди №8 від 01 березня 2016 року, але позивач не вказує чи дійсно укладався даний договір оренди №8 від 01 березня 2016 року, як і не вказує про оригінал договору. Однак, щодо доданої до матеріалів справи копії договору оренди від 01 березня 2016 року, то позивачем не підтверджено відповідність копії оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати засвідчення, що є порушенням ст.. 83, 95 ЦПК України.

Він заперечує укладання та підписання з ОСОБА_1 договору оренди №8 від 01 березня 2016 року та акт прийому передачі нерухомого майна до договору оренди №8 від 01 березня 2016 року. Підписи у договорі та акті належать не йому, а зроблені іншою особою.

При розгляді справи судом першої інстанції установлено, що позивачем суду надані такі докази: договір конкретного користування від 24.05.2006 року, за яким співвласники ОСОБА_9 і МП Фірма «Рада-К» в особі директора ОСОБА_3 розділили між собою нерухоме майно - будівлю за адресою АДРЕСА_1; відповідно частки співвласників: ОСОБА_9 - 51/100, Фірма «Рада-К»- 49/100. У конкретне користування ОСОБА_9 відійшли приміщення: 3-11, 24-26, в користування фірмі Рада-К - відійшли приміщення 1.2,12-23.27;

свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.11.2014 року, згідно з яким позивач прийняла у спадщину від померлого чоловіка ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1) 49/100 нежилої будівлі, що складається з приміщень: №№ 3-10, 12,15,17-20, 24, 27,29,31-35, загальна площа 319,5кв.м, АДРЕСА_1, що належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31.12.2008 року;

акт про оренду приміщення від 26.02.2018 року, складений орендарями ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, за даним актом вказані особи підтвердили факт оренди приміщення за адресою АДРЕСА_1 орендарем ОСОБА_2 та постійного перебування його і робітників в приміщенні за вказаною адресою з 2014 року по червень 2017 року, вид діяльності, яким займався за вказаною адресою ОСОБА_2- пекарня хлібобулочних виробів, власником приміщення є ОСОБА_1;

лист ПАТ Київобленерго від 7.02.2018 року на запит ОСОБА_1, у якому повідомлялось, що станом на 21.12.2017 року згідно з договором від 10.11.2015 року між ПрАТ Київобленерго , Броварський РП та МКП Фірмою «Рада-К» заборгованість згідно акту ПКЕЕ №К034606 від 7.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 в сумі 250351,45грн., погашено в повному обсязі. Крім того, за даною адресою 28.09.2015 року було складено аналогічний акт, зафіксовано втручання у роботу лічильника орендарем приміщення ОСОБА_2. Згідно до розгляду даного акту на комісії від 30.09.2015 року було проведено нарахування та виставлено до сплати 34413,74грн., дана сума погашена в повному обсязі 16.03.2016 року;

копія акту про порушення, складеного ПАТ Київобленерго №К029144 від 28.05.2015 року. В акті зазначено, що його складено за участю орендаря ОСОБА_2; перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за вказаною адресою порушив п.2.1.3, інші дії споживача, які привели до зменшення показників приладів обєкту, а саме: застосування високочастотного імпульсу генератора, далі нерозбірливо; протокол засідання комісії від 30.09.2015 року, був присутній представник споживач ОСОБА_2; рахунок-фактура за жовтень 2015 року до оплати нараховано по акту 34413,74 грн.;

свідки ОСОБА_7 (орендар суміжного приміщення магазину - у даній будівлі) і ОСОБА_6 (продавець вказаного магазину) суду пояснили, що в червні 2017 року мав місце випадок, коли працівниками КОЕ було здійснена перевірка і виявлене порушення споживання електроенергії, а саме пристрій до електролічильника; вони даний пристрій не встановлювали. Вважають, що його міг встановити відповідач, який користувався суміжним приміщенням під кондитерську. Прилад обліку споживання електроенергії знаходився у прохідному коридорі;

акт про порушення №034606 від 7.06.2017 року, складений ПАТ «Київобленерго», Броварський РП, у якому зазначено, що він складений комісією з працівників РП в присутності споживача (уповноваженої ним особи) ОСОБА_2; характеристика об»єкта: пекарня МКП фірма «РАДА-1», д.1345, адреса АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено: інші дії споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку шляхом встановлення на нього високочастотного генератора, електроенергія споживається, але не обліковується і не сплачується; зазначено відомості про лічильник, в який виявлено втручання. Споживач не надав паспортних даних на електрообладнання, електропостачання відключене. Розгляд акту призначений на 14.06.2017 року, зазначена адреса розгляду. В акті є припис в графі від імені споживача: «в майбутньому такого не робитиму, не витримав конкуренцію, думав як зекономити, але помилився, прошу вибачення, підпис (ОСОБА_2). Акт підписаний також членами комісії, що його склала, і в графі «з актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» наявний підпис і слово «ОСОБА_2»;

повідомлення про оплату за липень 2017 року від ПАТ Київобленерго по акту про порушення від 7.06.2017 року, споживач: Договір №1345 МКП Фірма «Рада-К», АДРЕСА_1. В даному повідомленні міститься розрахунки за електроенергію згідно акту №К034606, всього 208626.21 грн., ПДВ 41725,24 грн., всього до сплати 250351,45 грн.. Повідомлення отримала ОСОБА_1;

фіскальний чек від 28.07.2017 року, платник ОСОБА_1, сума 60000грн., призначення платежу за електроенергію, договір 1345 ПП МКП РАДА К;

фіскальний чек від 2.11.2017 року, платник ОСОБА_1, сума 50000грн., призначення платежу за електроенергію, акт від 7.06.2017 року;

фіскальний чек від 3.11.2017 року, платник ОСОБА_1, сума 5576,04грн., призначення платежу за електроенергію, договір від 10.11.2015 року;

квитанція від 20.12.2017 року, платник Синельникова В.І., сума 24425грн., призначення платежу за електроенергію, акт від 7.06.2017 року, ОСОБА_1 ;

фіскальний чек від 20.12.2017 року, платник ОСОБА_1, сума 20000 грн., призначення платежу за електроенергію, акт про порушення від 7.06.2017 року;

квитанція від 17.11.2017 року, платник ОСОБА_1, сума 50000 грн., призначення платежу за електроенергію, акт від 7.06.2017 року;

фотокопію Договору №12 від 01 березня 2017 року між орендодавцем ОСОБА_1 і орендарем ОСОБА_2, предмет оренди: частина нежилої будівлі за адресою АДРЕСА_1, площа 200кв.м, п.2.1- строк оренди - 35 місяців, умовою продовження строку дії договору є надіслання орендарем за два місяці до закінчення строку оренди письмового повідомлення про намір укласти новий договір. П.5.1.1- орендна плата - 45 грн. за 1 кв.м, внесення платежів 15 число поточного місяця на банківський рахунок орендодавця; орендар сплачує комунальні платежі. П.3.2.3- орендар зобов»язується використовувати приміщення для цілей дозволеного використання, забороняється протизаконне його використання;

фотокопія акту прийому-передачі в оренду нежитлового приміщення до договору оренди №12 від 01 березня 2017 року, АДРЕСА_1, згідно якого приміщення площею 200кв.м підготовлене для передання в оренду, придатне для використання та задовольняє орендатора; акт складений у двох примірниках для кожної сторони і є невідємною частиною договору оренди;

оригінал письмового договору оренди між сторонами, датований 1.03.2016р. Згідно умов, зазначених у цьому договорі, п.2.1. строк його дії 12 місяців.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем самого факту укладення договору оренди (який би був чинним станом на час розглядуваних подій), і відповідно не довів наявності між сторонами інших договірних правовідносин з приводу користування електричною енергією та/або передачі відповідачу певних прав і обов'язків за договором споживання, за договором оренди. При цьому суд виходив з того, що з візуального огляду наданої копії договору оренди від 01.03.2017 року явно видно, що аркуші договору не пронумеровані, що виключає можливість співставлення всіх сторінок першоджерела і відтворення повного і послідовного тексту договору, до того ж остання його сторінка виконана у дещо інший спосіб і крім того дійсно викликає небезпідставні сумніви щодо належності цієї останньої сторінки з підписами сторін до вказаного документу. При таких обставинах суд позбавлений можливості і підстав для спростування ствердження відповідача з приводу не укладення і не підписання ним вказаного договору. Принаймні таке ствердження не спростовано позивачем і такі сумніви не усунуті. Тому відповідно до вимог, зазначених у ст.95 ЦПК, подана позивачем фотокопія договору оренди і акт до договору не можуть розглядатись судом як належний письмовий доказ. Позивачем надано оригінал письмового договору оренди між сторонами, датований 1.03.2016 року. Згідно з умовами, зазначеними у цьому договорі, п.2.1. строк його дії 12 місяців; указаний договір не передбачає його автоматичної пролонгації; суду не надано підтвердження наявності письмової переписки (передбаченої умовами цього договору) між сторонами, яка - за умовами договору - мала б передувати його продовженню чи переукладенню на новий строк; суду не надано письмового підтвердження щодо продовження сторонами дії вказаного договору на кшталт додаткової угоди, тощо.

Заявлені позивачем свідки ОСОБА_4, майстер Київобленерго, і ОСОБА_5, технік, суду пояснили, що в червні 2017 року ними було виявлено порушення в енергоспоживанні за вказаною адресою, виявлений генератор, який був під»єднаний до приладу обліку електроенергії у такий спосіб, що сповільнював рух лічильного механізму; вони бачили, як відповідач висмикнув даний пристрій і викинув у сусідню кімнату, звідки він і був вилучений; прилад обліку знаходився у прохідному коридорі для декількох орендарів.

Свідки Побережна і Чепіга підтвердили той факт, що відповідач користувався частиною будівлі, де вони були так само орендарями інших приміщень, орендодавець позивачка. Разом з тим, свідки не стверджували про факт укладення договору оренди між сторонами, не були присутніми при його укладенні і не обізнані з умовами, на яких відповідач користувався вказаними приміщеннями. Дані показання не є тими доказами, які можуть замінити договір оренди або підтвердити факт його укладення між сторонами в березні 2017 року, не є належними доказами на підтвердження договору оренди між сторонами, в тому числі істотних умов (зокрема, строку дії, орендної плати, інших умов).

Щодо вимог про відшкодування шкоди, то суд зазначив, що відповідальним за необліковане споживання електричної енергії перед її постачальником є споживач. Позивачем не доведено наявності підстав для відповідальності відповідача як споживача чи субспоживача електричної енергії. Крім того, піддавши аналізу надані позивачем докази, суд звертає увагу на певні невідповідності зазначених у них обставин твердженням позивача, зокрема: акт про порушення складений відносно споживача МКП Фірма «Рада-К», і позивач не довів будь-якого відношення відповідача до вказаного підприємства, навпаки пояснив, що вказане підприємство було власником вказаного приміщення, від якого ОСОБА_3 (чоловік позивача) набув дане приміщення у власність. Тобто в результаті переходу прав на стороні споживача дійсним споживачем за даним договором постачання електричної енергії за даною адресою є ОСОБА_3. ОСОБА_2 в акті вказаний як уповноважена особа даного підприємства- споживача, а не як споживач. Сукупність даних обставин не вказує на вину фізичної особи (відповідача) у заподіянні даних збитків ні споживачу, вказаному в акті, ні позивачу, ні безпосередньо постачальнику електричної енергії у якості споживача (або субспоживача).

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та встановивши її обставини, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він містить протиріччя, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами, а докази, надані сторонами, оцінені судом без взаємного зв'язку у їх сукупності.

Згідно із частинами 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Установлено, що позивач, пред'явивши позов до відповідача про розірвання договору оренди, стягнення боргу з орендної плати та відшкодування матеріальної шкоди, зазначала, що починаючи з 2014 року укладала з ОСОБА_2 договори орендинерухомого майна, предмет оренди - частина нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 у порушення даної умови договору використовував приміщення з порушеннями норм діючого законодавства, а саме: 07.06.2017 року порушив правила користування електричною енергією, вчинив дії по втручанню в роботу приладу обліку електроенергії (встановив на прилад обліку високочастотний генератор). Такі протиправні дії були виявлені уповноваженими працівниками енергозабезпечувальної організації, про що був складений акт про порушення і нараховані до сплати збитки. Після даного порушення відповідач 21.06.2017 року без попередження звільнив орендоване приміщення, вивізши з нього все належне йому обладнання, залишив у неналежному стані орендовані приміщення. Уважає, що такі дії орендаря є підставою для розірвання з ним договору оренди, стягнення орендної плати за 5 місяців. Крім того позивач просить стягнути з відповідача завдану їй шкоду, яка складається з 250351,45 грн. суми збитків, нарахованих енергозабезпечувальною організацією на підставі виявленого факту порушення правил споживання від 07.06.2017 року, які вона сплатила власними коштами, оскільки дані збитки їй завдані внаслідок недотримання орендарем умов договору оренди та порушенням ним вимог закону.

На підтвердження її правовідносин з відповідачем як орендодавця та орендара позивачем надано фотокопію договору оренди від 01.03.2017 року та оригінал договору оренди між ними від 01.03.2016 року, об'єктом оренди якого є частина нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст. 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідач, заперечуючи проти позову ОСОБА_1, зазначав, що не підписував договір оренди від 01.03.2017 року та акт прийому-передачі майна від 01.03.2017 року, а оригінал даного договору позивачем не надано. При цьому зазначав, що звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо підробки ОСОБА_1 договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2017 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суд першої інстанції не взяв до уваги фотокопії договору від 01.03.2017 року та акт-прийому передачі від 01.03.2017 року до уваги, зазначивши на відсутність їх оригіналів.

З таким висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції щодо оцінки вказаних доказів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з оцінкою оригіналу договору оренди від 01.03.2016 року, а також інших доказів, наданою судом першої інстанції при встановленні чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, позивач стверджує, що вона із відповідачем перебували у договірних відносинах щодо оренди частини нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1, площа 200 кв.м, надавши на підтвердження зазначеного оригінали договору оренди нерухомого майна № 8 від 01.03.2016 року та акту прийому-передачі в оренду нежитлового приміщення, копії яких, засвідчені суддею відповідно до ст. 96 ЦПК України, знаходяться в матеріалах справи ( а.с. 105-108,109 том 1).

Відповідно до ст. 759 ЦК України,за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права ( ч. 1 ст. 761 ЦК України).

Згідно із частинами 1,2,5,6 ст. 762 ЦПК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Установлено, що ОСОБА_1 є власником 49/100 частин нежитлової будівлі, що складають приміщення № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 15, 17, 18, 19, 20, 24, 27, 29, 31, 32, 33, 34, 35 - загальною площею 319,5 кв.м, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Указане майно належало померлому ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31.12.2008 року виконкомом Броварської міської ради Київської області на підставі рішення № 679 від 23.12.2008 року ( а.с.7 том 1).

За ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 795 ЦК України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як убачається із матеріалів справи, то 01 березня 2016 року ОСОБА_1 (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) уклали договір оренди нерухомого майна № 8, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду Нежиле приміщення, а саме: частина комплексу площею 200 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1( п.п.1.1., 1.2. договору).

Згідно із п.п.2.1. (строк оренди), 2.2., 2.2.1., приміщення за даним Договором («оренда») встановлюється на 12 місяців з дня його укладення. При бажанні укласти новий Договір, Орендар письмово повідомляє Орендодавця не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення Строку Оренди за даним Договором. Протягом 20 днів з моменту отримання від Орендаря письмового повідомлення про бажання укласти новий Договір Орендодавець зобов'язаний надати в письмовій формі своє рішення про згоду укласти новий Договір або про відмову від його укладення. Якщо в зазначений час Орендодавець не надасть свого рішення щодо укладення нового Договору оренди, тоді Сторони вважають, що домовились після закінчення строку дії даного Договору укласти новий Договір оренди. Акт Прийому-Передачі Приміщення Сторони складають і підписують. Акт Прийому-Передачі Приміщення є невід'ємною частиною Договору. Договір вступає в дію з дати підписання акту прийому-передачі.

Орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати всі Орендні Платежі і оплачувати всі інші витрати відповідно до умов Договору. Орендар сплачує Орендодавцю Орендну плату за Договором («Орендна Плата») та «Комунальні платежі» Орендна ставка за даним Договором складає 40,00 грн./кВ.м. Сума орендної плати за місяць складає 8000,00 грн.. До складу комунальних послуг, що компенсуються Орендарем Орендодавцеві додатково до орендної плати, належать, послуги з холодного водопостачання, водовідведення, електропостачання, земельний податок. Компенсація Орендодавцеві послуг з холодного водопостачання, водовідведення, електропостачання здійснюється Орендарем на підставі показників лічильників, встановлених в Приміщенні, згідно виставлених рахунків ( п.п.3.2.2.,5.1., 5.1.1., 5.1.3. Договору).

Орендар не може порушувати будь-які норми діючого законодавства або цивільні акти будь-яких державних органів. Орендар суворо дотримується і забезпечує суворе дотримання норм чинного законодавства України. Орендар незмінно дотримується загальних правил і норм, які регулюють серед всього іншого, експлуатацію Приміщення і використовування території, прилеглої до Приміщення. В разі порушення орендарем загальних правил і норм Орендодавець має право застосувати скасувальну обставину на умовах, визначених Договором (п.п.3.2.3., 3.2.9. Договору).

Відповідно до п.п. 3.2.12. Договору оренди, яким є звільнення Приміщення: вивіз майна. В день закінчення Строку Оренди Орендар звільняє і передає Приміщення Орендодавцю в тому ж стані, в якому Орендар спочатку прийняв Приміщення, за винятком фізичного зносу, а також вивозить всі свої товари, майно і відокремленні поліпшення або модифікації з Приміщення. Звільнення Приміщення Орендарем підтверджується Актом прийому-Передачі Приміщення, підписаним Сторонами в день закінчення Строку Оренди. Будь-яке майно Орендаря, яке залишається в Приміщенні після дати вищезгаданого Акту, вважається безхазяйною річчю, яку Орендодавець може видворити на свій розсуд з Приміщень і вимагати компенсації понесених у зв'язку з цим витрат.

П.п. 4.1.7. визначено випадки, за яких Орендодавець має право достроково розірвати Договір оренди без будь-яких негативних наслідків для нього та штрафних санкцій - нанесення шкоди Орендарем майну Орендодавця, пошкодження Комплексу або інженерних мереж; порушення Орендарем цільового використання Комплексу; систематичні затримки орендних та інших Платежів; порушення інших істотних умов, передбачених Договором.

Договір набирає силу з моменту підписання акту-прийому передачі в оренду нежитлового приміщення та спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому ( п.п. 9.1., 9.3. Договору оренди).

Відповідно до Акту прийому-передачі в оренду нежитлового приміщення до договору оренди нерухомого майна № 8 від 01 березня 2016 року, ОСОБА_1 (Орендодавець) та ОСОБА_2 склали цей акт прийому-передачі об'єкту оренди про наступне: відповідно до умов договору оренди нерухомого майна № 8 від 01 березня 2016 року, Орендодавець передав, а Орендар прийняв частину офісно-складського комплексу по АДРЕСА_1 площею 200 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 109 том 1).

Окрім зазначеного договору оренди від 01.03.2016 року, на підтвердження існування між нею та відповідачем правовідносин, які випливають із указаного вище договору оренди, ОСОБА_1 надала наступні докази:

акт про порушення №034606 від 07.06.2017 року, складений ПАТ «Київобленерго», Броварський РП, у якому зазначено, що він складений комісією з працівників РП в присутності споживача (уповноваженої ним особи) ОСОБА_2; характеристика об»єкта: пекарня МКП фірма «РАДА-1», д.1345, адреса АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено: інші дії споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку шляхом встановлення на нього високочастотного генератора, електроенергія споживається, але не обліковується і не сплачується; зазначено відомості про лічильник, в який виявлено втручання. Споживач не надав паспортних даних на електрообладнання, електропостачання відключене. Розгляд акту призначений на 14.06.2017 року, зазначена адреса розгляду. В акті є припис в графі від імені споживача: «в майбутньому такого не робитиму, не витримав конкуренцію, думав як зекономити, але помилився, прошу вибачення, підпис (ОСОБА_2). Акт підписаний також членами комісії, що його склала, і в графі «з актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» наявний підпис і слово «ОСОБА_2» ( а.с.16-17);

акт від 22.06.2017 року, складений ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 о 15.30 за адресою: АДРЕСА_1 про те, що орендар указаного приміщення ОСОБА_2 вночі 21.06.2017 року після 23:00 год. виїхав з орендованого приміщення без попередження та згоди орендодавця ОСОБА_1, вивіз свої особисті речі та матеріали (а.с. 18);

висновок дільничного офіцера поліції Броварського ВП Кривця В.Ю. від 29.06.2017 року про те, що 22.06.2017 року по ліні «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що вона здавала в оренду приміщення Лазоренко В.М., який порушив правила використання електроенергії, тому працівниками РЕС було складено акт порушення та виписано штраф в розмірі 250 000 гривень на гр.. ОСОБА_2. Після цього Лазоренко В.М. забрав своє майно та з'їхав з приміщення, нікого не попереджаючи та не сплативши штрафу (а.с. 19);

повідомлення Прат «Київобленерго» про оплату за липень 2017 року від 10.07.2017 року по Акту порушення ПКЕЕ № К034606 від 07.062017 року в розмірі 250 351,45 грн., отримане ОСОБА_1 ( а.с.20-21);

лист ПАТ Київобленерго від 07.02.2018 року на запит ОСОБА_1, у якому повідомлялось, що станом на 21.12.2017 року згідно з договором від 10.11.2015 року між ПрАТ Київобленерго , Броварський РП та МКП Фірмою «Рада-К» заборгованість згідно з актом ПКЕЕ №К034606 від 07.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 в сумі 250351,45грн., погашено в повному обсязі. Крім того, за даною адресою 28.09.2015 року було складено аналогічний акт, зафіксовано втручання у роботу лічильника орендарем приміщення ОСОБА_2. Згідно до розгляду даного акту на комісії від 30.09.2015 року було проведено нарахування та виставлено до сплати 34413,74грн., дана сума погашена в повному обсязі 16.03.2016 року ( а.с.73);

акт про оренду приміщення від 26.02.2018 року, складений орендарями ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, яким указані особи підтвердили факт оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_2 орендарем ОСОБА_2 та постійного перебування його і робітників в приміщенні за вказаною адресою з 2014 року по червень 2017 року. Вид діяльності, яким займався за вказаною адресою ОСОБА_2- пекарня хлібобулочних виробів, власником приміщення є ОСОБА_1 (а.с. 74);

копія акту про порушення, складеного та наданого ПрАТ «Київобленерго» №К029144 від 28.05.2015 року, у якому зазначено, що його складено за участю орендаря ОСОБА_2; перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за вказаною адресою порушив п.2.1.3, інші дії споживача, які привели до зменшення показників приладів обєкту, а саме: застосування високочастотного імпульсу генератора, далі нерозбірливо; протокол засідання комісії від 30.09.2015 року, був присутній представник споживач ОСОБА_2; рахунок-фактура за жовтень 2015 року до оплати нараховано по акту 34413,74 грн. ( а.с.155-161 том 1);

лист ПрАТ «Київобленерго» від 14.09.2018 року за № 2213, за яким товариство повідомило про те, що 07.06.2017 року під час перевірки Товариством об'єкту за адресою: АДРЕСА_2, хлібопекарське обладнання працювало. Представникам Товариства ОСОБА_2 представився орендарем об'єкту за адресою: АДРЕСА_2. Порушення правил користування електричної енергії, шляхом встановлення на прилад обліку високочастотного генератора виявлено під час перевірки шляхом візуального огляду. ОСОБА_2 добровільно підписав та надав письмові зауваження в акті про порушення ПКЕЕ № К034606 від 07.06.2017 року. Акт про порушення ПКЕЕ №К034606 від 07.06.2017 року складено на МКП Фірма «Рада-К». ОСОБА_2 зазначається як уповноважена особа. У Товариства відсутня інформація щодо магазину продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_2. Другий екземпляр акту вручено ОСОБА_2 Василю Михайловичу відразу після складання акту ( а.с.209 том 1).

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_4, майстер Київобленерго, і ОСОБА_5, технік, показали, що в червні 2017 року ними було виявлено порушення в енергоспоживанні за адресою: АДРЕСА_2, виявлений генератор, який був під»єднаний до приладу обліку електроенергії у такий спосіб, що сповільнював рух лічильного механізму; вони бачили, як відповідач висмикнув даний пристрій і викинув у сусідню кімнату, звідки він і був вилучений; прилад обліку знаходився у прохідному коридорі для декількох орендарів.

Свідки Побережна і Чепіга підтвердили той факт, що відповідач користувався частиною будівлі, де вони були так само орендарями інших приміщень, орендодавець - позивач.

Статтею 764 ЦК України визначено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оцінюючи надані позивачем докази у їх сукупності на підтвердження указаних нею обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що дійсно 01.03.2016 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 використовував дане приміщення відповідно до умов договору. Через 12 місяців після закінчення строку його дії, ОСОБА_2 продовжував користуватися приміщенням, чого ОСОБА_1 не заперечувала, унаслідок чого договір від 01.03.2016 року вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Заперечуючи проти укладення ним з ОСОБА_1 договору оренди від 01.03.2016 року, ОСОБА_2 будь-яких доказів на спростування указаного правочину та вищевказаних документів, показів свідків, не надав, зазначаючи про те, що підпис у договорі вчинено не ним, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявляв.

Доказів того, що приміщення, належне ОСОБА_1, ОСОБА_2 не орендував, а тільки зберігав у ньому обладнання з дозволу позивача, як він про це зазначає, останній не надав, навпаки, вищевказані докази свідчать про те, що ОСОБА_2 приміщення, належне ОСОБА_1 використовувалось як його орендарем.

Отже, наявність оригіналу договору оренди приміщення, належного позивачу від 01.03.2016 року та акту його прийому-передачі, укладеного між сторонами, відсутність зворотної передачі акту-прийому приміщення після закінчення 12 місяців після його укладення, інші докази у їх сукупності, свідчать проте, що між сторонами виникли правовідносини, що випливали з договору оренди від 01.03.2016 року, дію якого сторонами після спливу 12 місяців, 01.03.2017 року, було поновлено на той же самий строк відповідно до ст. 764 ЦК України.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як убачається з Акту про порушення №034606 від 07.06.2017 року, складеного ПрАТ «Київобленерго», Броварський РП, то комісією з працівників РП в присутності споживача (уповноваженої ним особи) ОСОБА_2; характеристика об»єкта: пекарня МКП фірма «РАДА-1», д.1345, адреса АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено: інші дії споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку шляхом встановлення на нього високочастотного генератора, електроенергія споживається, але не обліковується і не сплачується; зазначено відомості про лічильник, в який виявлено втручання. В акті є припис в графі від імені споживача: «в майбутньому такого не робитиму, не витримав конкуренцію, думав як зекономити, але помилився, прошу вибачення, підпис (ОСОБА_2). Акт підписаний також членами комісії, що його склала, і в графі «з актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» наявний підпис і слово «ОСОБА_2» (а.с.17).

Тобто, під час дії договору оренди від 01.03.2016 року, який з 01.03.2017 року було пролонговано його сторонами, ОСОБА_2 допущено порушення правил користування електричною енергією, шляхом встановлення на прилад обліку височастотного генератора, унаслідок чого ПрАТ «Київобленерго», було виставлено ОСОБА_1, як споживачу, рахунок щодо сплати 250 351,45 грн..

Відповідно до умов договору оренди від 01.03.2016 року, який сторонами було пролонговано 01.03.2017 року, ОСОБА_1 має право достроково розірвати Договір оренди без будь-яких негативних наслідків для неї та штрафних санкцій у разі порушення інших істотних умов, передбачених Договором.

Оскільки ОСОБА_2 порушено п.п. 3.2.3. договору оренди, відповідно до якого орендар не може порушувати будь-які норми діючого законодавства або цивільні акти будь-яких державних органів ( Орендар суворо дотримується і забезпечує суворе дотримання норм чинного законодавства України. Орендар незмінно дотримується загальних правил і норм, які регулюють серед всього іншого, експлуатацію Приміщення і використовування території, прилеглої до Приміщення), то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про розірвання договору оренди від 01.03.2016 року між сторонами зі стягненням з відповідача на користь позивача орендної плати за користування приміщенням у розмірі 40000,00 грн., тобто за п'ять календарних місяців, починаючи з липня 2017 року по листопад 2017 року (звернення позивача до суду), виходячи з розрахунку суми орендної плати за місяць 8000,00 грн. відповідно до п.п. 5.1.1. договору оренди.

Доказів про те, що сторони домовлялись про те, що з 01.03.2017 року сума орендної плати складатиме 9000,00 грн. на місяць, позивачем не надано, а отже колегією суддів не враховується.

Твердження ОСОБА_2 про те, що ним не порушувались правила користування електричною енергією, шляхом встановлення на прилад обліку височастотного генератора, спростовуються Актом про порушення №034606 від 07.06.2017 року, складеного ПрАТ «Київобленерго», Броварський РП, у якому ОСОБА_2 особисто написав, що «в майбутньому такого не робитиму, не витримав конкуренцію, думав як зекономити, але помилився, прошу вибачення, підпис (ОСОБА_2)», показами свідків ОСОБА_4, майстра Київобленерго, і ОСОБА_5, техніка, листом ПрАТ «Київобленерго» від 14.09.2018 року.

Будь-яких доказів на спростування указаних доказів, ОСОБА_2 не надано, а тому колегія суддів розцінює такі його твердження як спробу уникнути відповідальності за його протизаконні дії.

Як на доказ того, що приміщення належне позивачу він не орендував та підприємницьку діяльність (хлібопекарська діяльність) він не здійснював, ОСОБА_2 посилається на матеріали перевірки Броварською податковою інспекцією по зверненню громадян щодо діяльності кондитерського цеху за адресою: АДРЕСА_1, якими, на його думку, установлено, що він дійсно не веде ніяку підприємницьку діяльність за даною адресою, не орендує зазначене нежитлове приміщення.

Проаналізувавши вказані матеріали перевірки Броварською податковою інспекцією у грудні 2016 року, колегія суддів з оцінкою наданої інформації, викладеній у вказаних матеріалах не погоджується, оскільки як убачається із рапорту заступника начальника ВОВЕЗ ОУ Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, то в ході перевірки встановлено, що за адресою:АДРЕСА_1 знаходиться одноповерхова адміністративна нежитлова будівля, в одному з приміщень якої знаходиться магазин продовольчих товарів, де діяльність здійснює ФОП ОСОБА_7. Інші приміщення на момент виїзду були зачинені, будь-які особи, що їх використовують, відсутні ( а.с. 63 том 2).

Отже, на момент перевірки інші приміщення були зачинені, будь-які особи, що їх використовують, відсутні, а тому посилання відповідача про те, що вказаними матеріалами перевірки установлено, що він дійсно не веде ніяку підприємницьку діяльність за даною адресою та не орендує зазначене нежитлове приміщення, на увагу не заслуговують, оскільки є висновком відповідача, а не достовірно встановленим фактом.

Частиною 1 ст. 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Установлено, що на підставі Акту про порушення №034606 від 07.06.2017 року, складеного ПрАТ «Київобленерго», Броварський РП, ОСОБА_1 як споживачу електричної енергії на підставі договору на постачання електричної енергії № 1345 від 11.07.2003 року, 10.07.2017 року було виставлено рахунок щодо сплати 250 351,45 грн., який нею було отримано особисто та за яким ОСОБА_1 здійснила оплату у вказаному розмірі ( а.с. 16-17,20-21, 23-25, 58-60).

При цьому, як вже зазначалось вище ПрАТ «Київобленерго» нарахувало вказану суму за порушення правил користування електроенергією саме ОСОБА_2.

Відповідно до умов договору оренди від 01.03.2016 року, ОСОБА_2 був зобов'язаний дотримуватись чинного законодавства України та не порушувати будь-які норми діючого законодавства ( п.п.3.2.3.), проте порушивши взяті на себе зобов'язання, ОСОБА_2 має відшкодувати ОСОБА_1, завдані цим порушенням збитки.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що і в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Доводи ОСОБА_2 про те, що акт про порушення складений відносно споживача МКП Фірма «Рада-К», і позивач не довів будь-якого відношення відповідача до вказаного підприємства, на увагу не заслуговує з наступних підстав.

Так, дійсно, договір на постачання електричної енергії № 1345 11.07.2003 року був укладений між ПрАТ «Київобленерго» та МКП Фірма «Рада-К».

При цьому МКП Фірма «Рада-К», директором якого був ОСОБА_3, належало 49/100 частки нежитлової будівлі (магазину), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу між юридичними особами від 01.09.1999 року ( а.с. 166 том 1).

Проте в подальшому, 49/100 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31.12.2008 року виконкомом Броварської міської ради Київської області на підставі рішення № 679 від 23.12.2008 року стали належати на праві власності фізичній особі ОСОБА_3, після смерті якого власником указаних 49/100 частин нежитлової будівлі стала позивач, ОСОБА_1 ( а.с.7 том 1).

Після переходу права власності на 49/100 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 від МКП Фірма «Рада-К» до ОСОБА_3, договір останнім з ПрАТ «Київобленерго» на постачання електричної енергії не переукладався.

Тобто, після 31.12.2008 року власником 49/100 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 була фізична особа ОСОБА_3, який фактично став споживачем за договором на постачання електричної енергії № 1345 від 11.07.2003 року, укладеного, ПрАТ «Київобленерго» та МКП Фірма «Рада-К», а після його смерті в 2013 році, за вказаним договором фактично споживачем була ОСОБА_1, яка здійснювала всі права та обов'язки за вказаним договором.

На підставі викладеного, та обставина, що в Акті про порушення №034606 від 07.06.2017 року, складеного ПрАТ «Київобленерго» споживачем за договором на постачання електричної енергії № 1345 від 11.07.2003 року, зазначено МКП Фірма «Рада-К», на увагу не заслуговує, оскільки достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що фактичним споживачем за даним договором з 2014 року була ОСОБА_1, яка виконувала за договором усі права та обов'язки споживача.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду з постановленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 з розподілом судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір оренди частини нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 01.03.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: ) 45 000,00 грн. орендної плати, 250 351,45 грн. збитків та судовий збір у розмірі 3087,63 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на користь держави 4 372, 66 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук