Справа № 369/7790/18
Провадження № 2/369/1424/19
15.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Бугайовій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відповідача Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування арешту на майно, посилаючись на те, що 29.11.2011 року Позивач набула право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_1 .
У червні 2018 року Позивач з Інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно дізналась, що на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серії 36382838 від 15.04.2014 року Відповідачем накладено обтяження на вказану земельну ділянку (боржник ОСОБА_3 , стягувач ОСОБА_2 ).
Вказуючи на те, що Позивач не є боржником у виконавчому провадженні, в момент накладення арешту земельна ділянка не належала боржнику ОСОБА_3 , то з посиланням на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», просила суд зняти арешт, накладений на вказану земельну ділянку.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечував.
У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.
У судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.11.2011 року між ОСОБА_4 , що діяв від імені ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки.
Згідно п. 1.1. Договору Продавець (в особі представника) передає у власність, а Покупець приймає і зобов`язується оплатити на нижчевикладених умовах земельну ділянку, кадастровий номер якої НОМЕР_1, яка належить Продавцю.
За п. 1.2., 1.4 Договору площа земельної ділянки, що відчужується, складає 0,1196 га, місце розташування земельної ділянки АДРЕСА_1
Згідно Витягу з Державного реєстру правочинів № 10715030 від 29.11.2011 року вказаний Договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів.
З Інформаційної довідки № 128444534 від 21.06.2018 року та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 36382838 від 15.04.2014 року вбачається, що накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер якої НОМЕР_1 . При цьому стягувачем є ОСОБА_2 , а боржником є ОСОБА_3 .
Згідно ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В ст. 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
В ст. 321 Цивільного кодексу України вказано: Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За ст. 328 Цивільного кодексу України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Змістом ст. 386 Цивільного кодексу України визначено, що Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення постанови від 15.04.2014 року) Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Оскільки, на момент винесення постанови від 15.04.2014 року земельна ділянка кадастровий номер якої НОМЕР_1 не належала на праві власності боржнику ОСОБА_3 , то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 386 Цивільного кодексу України, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення постанови від 15.04.2014 року), ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 280, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Зняти арешт, накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серії 36382838 від 15.04.2014 року Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві із земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 , що розташована у Київській області АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 .
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.