Ухвала

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 524/3046/18

провадження № 61-11293ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України, подану його представником адвокатом Чишинським Романом Володимировичем, на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) та ОСОБА_2

Просила суд стягнути із МТСБУ 32 985,90 грн страхового відшкодування, а із

ОСОБА_2 - 99 259,22 грн на відшкодування матеріальної шкоди та

15 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із МТСБУ на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 32 985,90 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 18 131,33 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та МТСБУ залишено без задоволення, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2018 року залишено без змін.

07 червня 2019 року представник МТСБУ- адвокат Чишинський Р. В. подав касаційну скаргу у цивільній справі № 524/3046/18 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог до МТСБУ скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до МТСБУ.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно із пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Ціна позову у справі № 524/3046/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого як на час подання позову (1762 грн х 100 = 176 200 грн, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік») так і на час подання касаційної скарги (1921 грн х 100 = 192 100 грн, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»).

Таким чином справа № 524/3046/18 є малозначною в силу вимог закону (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України), незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої або апеляційної інстанції.

Особа, яка подала касаційну скаргу вважала, що наявні підстави передбачені підпунктами а)-в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

МТСБУреалізувало своє право на апеляційний перегляд справи № 524/3046/18.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради

Європи від 7 лютого 1995 року, державам-членам

рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 5 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia).

Крім того Європейський суд з прав людини в Ухвалі щодо неприйнятності заяви № 26293/18 від 9 жовтня 2018 року у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine) зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Судом в даному випадку не встановлено правових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах передбачених підпунктами а), б), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України на які посилалось МТСБУ.

Встановлюючи, в межах доводів МТСБУ, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, необхідно, зокрема, врахувати відсутність відомостей, які б свідчили про заперечення судами першої чи апеляційної інстанції положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування страховиком (МТСБУ) витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а також положень пункту 32.7 статті 32 цього ж Закону, про те що страховик (МТСБУ) не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Крім того касаційна скарга не містить обґрунтування виняткового значення для МТСБУ справи № 524/3046/18.

Також у касаційній скарзі не зазначено які саме обставини встановлені оскарженими судовими рішеннями у справі№ 524/3046/18 МТСБУ позбавлено можливості спростувати при розгляді іншої справи.

Оскільки касаційну скаргу МТСБУ подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, справа № 524/3046/18 розглянута судами першої та апеляційної інстанцій, які мали повну юрисдикцію, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено, то відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Зазначення у постанові Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2019 рокупро можливість її оскарження в касаційному порядку, саме по собі не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 2, 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України, подану його представником адвокатом Чишинським Романом Володимировичем, на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 травня 2019 року у цивільній справі № 524/3046/18.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович