Провадження №22-ц/812/1032/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 484/435/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

про стягнення безпідставно набутих коштів

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Шикеря І.А. 3 квітня 2019 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 3 квітня 2019 року,

у с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») про стягнення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позову зазначав, що 26 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № D31PNN00000004, який укладено між ним та АТ КБ «Приватбанк» 14 серпня 2008 року в сумі 83 927 грн. 04 коп. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса 30 травня 2017 року головним державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження. В ході виконавчого провадження з нього в рахунок погашення було стягнуто 10 562 грн. 56 коп.

Позивач зазначав, що заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 січня 2018 року виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача безпідставно набуті 10 562 грн. 56 коп., які були стягнуті в рахунок погашення заборгованості, 1181 грн. 90 коп. - кошти, які були стягнуті на користь держави за період перебування виконавчого документа на виконанні та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1729 грн. 75 коп.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 10 562 грн. 56 коп, проценти за користування коштами в сумі 1729 грн. 25 коп. Розподілено судові витрати. В задоволенні позовної вимоги про стягнення 1181 грн. 90 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на безпідставне застосування судом першої інстанції положень ст. 1212 ЦК України, оскільки дії банку з приймання та зарахування коштів були вчинені у договірних правовідносинах, а грошові кошти надходили для виконання зобов`язань за кредитним договором, який є чинним та зобов`язання не припинені, просило скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог і в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просив залишити апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції у відсутності сторін, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.77, 85), відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню - стягнення з відповідача заборгованості є протиправним. У зв`язку з цим вважав, що стягнути з позивача кошти за цим виконавчим документом підлягають поверненню позивачу , як безпідставно набуті відповідачем АТ КБ «Приватбанк».

Проте колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Також особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дані положення цивільного кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відсутність правової підстави набуття майна - це такий перехід майна

від однієї особи до іншої, який або не основується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто це означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом та іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч. 2 ст. 11 ЦК.

З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № D31PNN00000004, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 13 серпня 2013 року.

26 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис за № 4812, за кредитним договором №D31PNN00000004 та розрахунком заборгованості за договором станом на 20 липня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 83927 грн. 04 коп. за період з 14 серпня 2008 року по 20 липня 2016 року.

На підставі зазначеного виконавчого напису, 30 травня 2017 року головним державним виконавцем Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області Лучинською Л.А. було відкрито виконавче провадження № 54012011 (а.с.6).

Отже стягнення коштів за зазначеним виконавчим документом відбулося на виконання договірних зобов`язань з повернення боргу за кредитним договором.

За період перебування виконавчого документа на виконанні, в рахунок погашення боргу, з ОСОБА_1 було утримано та перераховано 10562 грн. 56 коп., 1056 грн. 23 коп. виконавчого збору на користь держави та 125 грн. 67 коп. витрат пов`язаних з проведенням виконавчих дій.

В подальшому, заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 січня 2018 року, що набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26 жовтня 2016 року за реєстровим номером 4812, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.

3 квітня 2018 року постановою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області Лучинської Л.А. виконавче провадження закінчено, в зв`язку зі скасуванням рішення, яке підлягало виконанню (а.с.7).

Звертаючись до суду ОСОБА_1 посилався на те, що Банк безпідставно набув грошові кошти, оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на підставі ст. 1212 тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов`язання не припиняється до моменту його виконання з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК, таке виконання має правові підстави (за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто, якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, то ст. 1212 ЦК можна застосовувати тільки після того, як правову підставу в установленому порядку скасовано, визнано недійсною, змінено, припинено або її не було взагалі. У разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК, зокрема й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому

З матеріалів справи вбачається, що позивач має невиконані зобов`язання за кредитним договором від 14 серпня 2008 року, про що також свідчить й рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року , з якого вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто 26 705 грн. 26 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № D31PNN00000004 від 14 серпня 2008 року. Доказів, які б свідчили про те, що зазначене рішення позивачем виконано матеріали справи не містять.

Отже, відсутні підстави вважати, що зобов`язані між сторонами припинені.

За таких обставин, не можна вважати, що стягнуті з позивача на користь відповідача 10562 грн. 56 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, на підставі виконавчого напису нотаріуса, який вподальшому хоча й було скасовано, є безпідставно отриманими у розумінні ст. 1212 ЦК України.

Оскільки суд першої інстанції вирішуючи спір не звернув належної уваги на зазначені обставини, та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з огляду на вищезазначені обставини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 1152 грн. 60 коп. судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1152 грн. 60 коп. судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, в порядку, передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 18 червня 2019 року.