Справа № 397/761/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду смт. Олександрівка скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Чуприни Валерії Олегівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою в якій просить зобов`язати державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Чуприну В.О. здійснити перерахунок аліментних платежів, що підлягають стягненню з нього, щомісячно, з 01.05.2018 по 30.07.2019 на корить ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Скаргу обґрунтовує тим, що згідно виконавчого листа, виданого 22.10.2013 Олександрівським районним судом Кіровоградської області на підставі рішення вказаного суду від 22.10.2013 у справі № 397/761/13-ц, з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2013 до 04.07.2023, тобто до повноліття доньки ОСОБА_3 .

На підставі вищевказаного виконавчого листа, Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (найменування на даний час - Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області) відкрито виконавче провадження ВП 41087882 за місцем його реєстрації як сторони боржника.

Протягом 2013-2014 він працював як наймана особа та отримував заробітну плату.

З 01.01.2015 він є фізичною особою - підприємцем (КВЕД 75.00 - ветеринарна діяльність), а з 01.07.2015 і на теперішній час він є платником єдиного податку другої групи оподаткування, що підтверджується копіями документів, доданими до скарги, а саме: 1) внутрішнього паспорту громадянина України; 2) розрахункового номеру облікової картки платника податків; 3) виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; 4) витягу з реєстру платників єдиного податку.

Зазначені обставини встановлені рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.09.2018 у цивільній справі № 397/690/18 (н/п 2/397/281/18), яке набуло чинності 30.10.2018, що є підставою для звільнення від доказування відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України.

Даним судовим рішенням від 20.09.2018 також встановлено, що за період з квітня 2013 по квітень 2018 має місце переплата аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 3510,21 грн. Але, внаслідок помилки державного виконавця у розрахунку аліментних платежів з нього 21.07.2018 додатково стягнуто на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 30240,56 грн. в якості погашення нібито існуючої заборгованості з аліментів станом на 30.04.2018.

Маючи намір з`ясувати питання щодо порядку стягнення аліментів з платника, який є фізичною особою-підприємцем на єдиній системі оподаткування, він звернувся за роз`ясненнями до начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області.

У листі № Р-53-ПІ від 29.08.2018 йому роз`яснено, що запитувана інформація міститься у ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 195 СК України.

Керуючись ст.ст. 69, 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та враховуючи факт відсутності заборгованості з аліментів станом на 30.04.2018, аліментні платежі за травень 2018 - липень 2019 сплачувались ним до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення, у розмірі, визначеному виконавчим документом з урахуванням приписів Закону № 2037 VІІІ від 17.05.2017 та Закону № 2475- VІІІ від 03.07.2018, тобто у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується відповідними документами, доданими до скарги.

Але, ігноруючи відомий Соборному відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області факт відсутності у нього заборгованості з аліментних платежів за період з 01.05.2018 по 31.07.2019, аліментні платежі за відповідний період нараховувались йому державним виконавцем як особі, яка має заборгованість з аліментів, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості (з підстав, передбачених ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження), а не виходячи з фактично отриманого доходу за відповідний період, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (з підстав, передбачених ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження»), що підтверджується доданими до скарги довідок-розрахунків державного виконавця станом на 30.05.2019 та 30.07.2019.

Відповідно до виданого державним виконавцем розрахунку, в якості аліментів за період з травня 2018 по липень 2019 з нього підлягають стягненню грошові кошти, що обраховані з середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості х 0,25%.

Вважає, що через неправомірне застосування державним виконавцем норм ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 195 СК України йому у п. 6 розрахунку безпідставно нарахована поточна заборгованість з аліментів (при цьому не враховуючи помилково стягнуті з нього у примусовому порядку 21.07.2018 в якості заборгованості з аліментів грошові кошти у розмірі 30240,56 грн).

Вважаючи необгрунтованим визначення його особою, яка має заборгованість зі сплати аліментів і, відповідно, неправомірним застосування державним виконавцем ОСОБА_5 В.О. для визначення розміру поточних аліментних платежів порядку, передбаченого ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 195 СК України, 07.05.2019 він звернувся до начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області Овсюк О.А. з клопотанням про перерахунок аліментних платежів відповідно до ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у розмірі, визначеному виконавчим листом з урахуванням змін щодо збільшення розміру гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

06.06.2019 його представник отримав у Соборному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області відповідь від 04.06.2019 на клопотання від 07.05.2019 про перерахунок розміру аліментних платежів з доданим розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № ВП 41087882, складеним станом на 30 травня 2019, з якої він довідався, що державна виконавча служба вважає його особою, яка має заборгованість з аліментних платежів, внаслідок чого стягнення аліментів з нього відбувається у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 195 СК України.

Оскільки, вищезазначена відповідь начальника ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області від 04.06.2019 ігнорує інформацію про переплату з аліментів станом на 30.05.2019, наявну у п.п. 7, 8 складеної державним виконавцем ОСОБА_5 В.О. довідки-розрахунку, він, посилаючись на дану обставину, 19.06.2019 звернувся з повторним клопотанням про перерахунок аліментних платежів відповідно до приписів ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Але, подане ним повторне клопотання про перерахунок аліментних платежів від 19.06.2019 залишено без розгляду.

Натомість, 08.08.2019 він отримав складену станом на 30.07.2019 державним виконавцем Чуприною В.О. нову довідку-розрахунок, складену з підстав, передбачених ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 195 СК України, тобто ігноруючи наявну у п.п. 7, 8 довідки-розрахунку інформацію про відсутність заборгованості з аліментних платежів.

Вважаючи дії посадових осіб Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області щодо нарахування аліментів за травень 2018 липень 2019 з підстав, не передбачених ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», такими, що порушують його конституційне право щодо обов`язковості до виконання судових рішень та забезпечення державою виконання судового рішення у визначеному законом порядку, звертається до суду з відповідною скаргою.

Ухвалою від 21.08.2019 дана скарга прийнята до розгляду суддею Мирошниченко Д.В. (а.с. 73-74).

Скаржник у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути скаргу без його участі, вирішення якої залишив на розсуд суду (а.с. 88).

Суб`єкт оскарження державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чуприна В.О. у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила (а.с. 100).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі. Також, у заяві вказала, що не підтримує скаргу, оскільки вважає дії державного виконавця правомірними (а.с. 103).

Суд вважає за можливе розглянути дану скаргу без участі учасників, на підставі наявних у матеріалах скарги доказів.

Вивчивши матеріали скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 квітня 2013 до 04 липня 2023, тобто до повноліття доньки ОСОБА_7 та на підставі якого видано виконавчий лист від 22.10.2013 (а.с. 20-22).

Згідно ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.05.2018, зобов`язано начальника Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області здійснити перерахунок заборгованості з аліментних платежів за період з 02.04.2013 по час проведення обрахунку, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по виконавчому провадження № 41087882 за виконавчим листом № 397/761/13-ц від 22.10.2013, що виданий Олександрівським районним судом Кіровоградської області (а.с. 23-28).

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та займається ветеринарною діяльністю (а.с. 18).

Згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку № 713 від 19.05.2015 ОСОБА_1 з 01.07.2015 здійснює свою ветеринарну діяльність на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку другої групи оподаткування, відсотки до розміру мінімальної заробітної плати - 20 (а.с. 19).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, ОСОБА_1 за 2018 отримав дохід в сумі 55957 грн. (а.с. 71).

Згідно Книги обліку доходів ОСОБА_1 отримано дохід: за травень 2018 4445 грн., за червень 2018 4336 грн., за липень 2018 6510 грн., за серпень 2018 4568 грн., за вересень 2018 4618 грн., за жовтень 2018 5466 грн., за листопад 2018 5153 грн., за грудень 2018 - 5088 грн., за січень 2019 5230 грн., за лютий 2019 4960 грн., за березень 2019 5120 грн., за квітень 2019 5180 грн., за травень 2019 5200 грн., за червень 2019 4400 грн., за липень 2019 4800 грн. (а.с. 42-50).

Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.09.2018, у ОСОБА_1 встановлена переплата по аліментам за період по квітень 2018 року у розмірі 3510,21 грн. (а.с. 29-40).

Згідно заяви на переказ готівки від 21.07.2018, ОСОБА_1 сплачено борг по аліментам на 30.04.2018 в сумі 30240,56 грн. (а.с. 41).

ОСОБА_1 у період з червня 2018 по серпень 2018, щомісячно звертався до відділу ДВС з клопотаннями про долучення до матеріалів виконавчого провадження витягів з книги обліку доходів та квитанцій про сплату аліментів (а.с. 51-64).

Згідно повідомлення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № Р-53-ПІ від 29.08.2018 на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації, а саме: нормативного документу, що визначає розмір щомісячного аліментного платежу на утримання дитини для фізичної особи-підприємця, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, запитувана ним інформація міститься в ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 195 СК України, тобто запитувана ним інформаціє не є отриманою або створеною в процесі виконання даним управлінням своїх обов`язків (публічною) (а.с. 70).

Також, ОСОБА_1 звертався до відділу ДВС з клопотаннями про здійснення перерахунку його аліментних платежів за період з 01.05.2018 по 30.04.2019 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 64-65, 68).

Згідно повідомлення начальника Соборного відділу ДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області № 32438/13.3-34/7 від 04.06.2019 вбачається, що ОСОБА_1 звертався до відділу з клопотанням про перерахунок аліментних платежів нащо надано відповідь про те, що державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості на підставі п. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 2 ст. 195 СК України (а.с. 66).

Розрахунками заборгованості зі сплати аліментів встановлено, що державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 2 ст. 195 СК України, а саме заборгованість за аліментами платника аліментів, що є фізичною-особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначено виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Сума аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 визначена у сумі 25% від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. ОСОБА_1 щомісяця у період з травня 2018 по липень 2019 сплачувалися аліменти та згідно розрахунку станом на 01.08.2019 заборгованість відсутня і встановлена перевиплата (а.с. 67, 69).

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин по контролю за виконанням судових рішень і вважає за необхідне керуватися розділом 7 ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У п.п. 1, 3, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 N 146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Розділом 16 Інструкції «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» визначені положення, що стосуються, зокрема й проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, вчинення державним виконавцем інших дій та прийняття відповідних рішень.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 16 вказаної Інструкції, виконавець розпочинає примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3 - 10 розділу X цієї Інструкції.

Відповідно до п. 4 розділу 16 Інструкції, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до додатку 15 Інструкції, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів повинен містити: місяць/рік; розмір доходу / середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості; розмір аліментів, визначений у виконавчому документі; суму аліментів, яка підлягає стягненню; сплачено боржником / стягнуто виконавцем; заборгованість на 30 число поточного місяця; сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження; сукупний розмір заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 8 ст. 71 Закону (у редакції станом на 01.05.2018 року), порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання (діє з 28.08.2018 та є чинним на даний час), частину 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим такого змісту: "Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України"», а частини тринадцяту викладено в такій редакції: «Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України".

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (у редакції станом на 01.05.2018), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання (діє з 28.08.2018 та є чинним на даний час), у частині другій ст. 182 СК України абзац другий після слова "Мінімальний" доповнено словом "гарантований"; доповнено абзацом третім такого змісту: "Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів".

У п. 17 ППВСУ від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше рішень.

Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Судом встановлено, що при проведенні державним виконавцем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по аліментам, не вірно застосовано спосіб розрахунку заборгованості по аліментах у відповідності до вимог ч. 3 ст. 71 Закону та ч. 2 ст. 195 СК України, взявши за основу середню заробітну плату працівника для даної місцевості, так як в період з 01.05.2018 по липень 2019 боржник ОСОБА_1 офіційно працював та отримував дохід від підприємницької діяльності, про що свідчить витяг з книги обліку доходів (для платників єдиного податку) фізичної особи - підприємця, здійснював сплату аліментів у частці від доходу, про що повідомляв відділ ДВС, що підтверджується матеріалами справи та не мав заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», у порядку, встановленому СК України, виконавцем визначається сума заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу).

У відповідності до ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості визначається заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у розмірі середньої заробітної плати працівника для даної місцевості визначається заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Разом з тим, розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, складеними державним виконавцем, встановлено, що заборгованість у ОСОБА_1 по аліментам відсутня і встановлена перевиплата.

А тому, виконавець повинен стягувати з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, тобто у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 Закону.

Таким чином, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку що державними виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Чуприною В.О. при здійсненні розрахунку заборгованості аліментних платежів скаржника за період з 01.05.2018 по 30.07.2019 допущено порушення прав скаржника в частині визначення аліментних платежів у розмірі 25% від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

А тому, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги ОСОБА_1 та зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості з аліментних платежів за період з 01.05.2018 по 30.07.2019, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам ч. 1 ст. 71 Закону.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 447-453 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Чуприну Валерію Олегівну здійснити перерахунок заборгованості з аліментних платежів за період з 01.05.2018 по 30.07.2019, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по виконавчому провадження № 41087882 за виконавчим листом № 397/761/13-ц від 22.10.2013, що виданий Олександрівським районним судом Кіровоградської області, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно.

Ухвала набула законної сили 23.10.2019 року та підлягає виконанню.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Мирошниченко Д.В.