ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Харків

справа № 2640/5009/17

провадження №22-ц/818/2787/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Хорошевського О.М.

суддів: - Овсяннікової А.І., Яцини В.Б.

за участю секретаря судового засідання Брулевича В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 поданої в особі її представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2017 року, (постановлене суддею Сенаторовим В.М.),-

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що що 29.10.2016 року відповідач ОСОБА_2 близько 13 години 20 хвилин у м. Харкові по вул. Пушкінська біля буд. 48, керуючи автомобілем марки Lexus NX 300 Н, д/н НОМЕР_1 , здійснила проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки Ford, д/н НОМЕР_2 , від якого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим заподіяла матеріальні збитки. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, зазначених в схемі ДТП та було завдано матеріальних збитків на суму 65166,93 грн., що підтверджується проведеною експертною установою незалежною оцінкою визначення вартості матеріальних збитків. Позивач також вказує, що вина відповідача в скоєній ДТП встановлена постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2017 року по справі № 640/19281/16-п про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка набрала чинності. Крім того, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в отриманні нервового стресу та переживаннях, витраченні часу для поїздок в органи ДАІ, до суду, звернення до оцінювача, а також непередбачених витратах на паливо, таксі та громадський транспорт. Позивач оцінив завдану моральну шкоду у розмірі чотирьох прожиткових мінімумів, встановлених на момент ДТП, що становить 6200 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 65166 грн. 93 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 6200 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертного дослідження ХНДІСЕ ім. Бокаріуса вартості матеріальної шкоди у сумі 1585 грн. 80 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1307 грн. 52 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 05 квітня 2019 року ОСОБА_2 в особі свого представника подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 26 квітня 2019 року призначено справу до розгляду в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення сторін по справі.

Під час апеляційного розгляду справи представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулися до суду апеляційного інстанції із заявою про затвердження мирової угоди від 24 травня 2019 року, яку вони уклали і в якій зазначають, що наслідки затвердження мирової угоди судом їм відомі та зрозумілі.

Підписаною 24 травня 2019 року сторонами мировою угодою передбачено:

Відповідач ОСОБА_2 сплачує позивачу ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, завданої ДТП, яка сталась 29.10.2016 року, 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 коп., в тому числі з урахуванням грошових коштів у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень, що були внесені 23.04.2019 року в порядку виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2017 року на рахунок приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича за ЗВП № 57975025 та 10000 гривень шляхом передачі коштів стягувану згідно розписки від 23.05.2019 р..

Відповідач ОСОБА_2 сплачує винагороду приватному виконавцю Близнюкову Юрію Володимировичу за ЗВП № 57975025 у розмірі 5015,64 (п`яти тисяч п`ятнадцяти ) гривень. 64 коп. (винагорода виконавцю та авансовий внесок).

Положення ч. 4 ст. 207 ЦПК України та наслідки затвердження мирової угоди судом відомі та зрозумілі.

Мирова угода підписана представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Також в заяві про затвердження мирової угоди міститься клопотання про повернення особі, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 . 50% сплаченого нею судового збору за подання відповідної скарги.

11.06.2019 року під час розгляду справи в апеляційному порядку представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 було заявлено про зміну змісту мирової угоди а саме, в зв`язку з тим, що стягувачем у виконачому провадженні було подано заяву про повне погашення боржником ОСОБА_2 боргу за виконавчим листом № 640/5009/17 та сплачено основну винагороду приватному виконавцю.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №27967540 від 23.05.2019 року рішення згідно з виконавчим документом фактично виконане в повному обсязі, враховуючи вище викладене на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження закінчено.

В зв`язку з вище викладеним представники сторін просили суд затвердити мирову угоду в наступній редакції: відповідач ОСОБА_2 сплачує позивачу ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, завданої ДТП, яка сталась 29.10.2016 року, 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 коп., в тому числі з урахуванням грошових коштів у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень, що були внесені 23.04.2019 року в порядку виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2017 року на рахунок приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича за ЗВП № 57975025 та 10000 гривень шляхом передачі коштів стягувану згідно розписки від 23.05.2019 р..

Частиною 3 ст.13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, передбаченими ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`ясню є сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи необмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції сторони можуть укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статті 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Умови укладеної сторонами мирової угоди не суперечать закону, не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, не є не виконуваними, угода вчинена в інтересах сторін по справі.

Наслідки постановлення ухвали суду про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, передбачені ст. 206, ч. 2 ст.256 ЦПК України, роз`яснено представнику позивача та представнику відповідача.

Після роз`яснення цих наслідків заяв про відмову від мирової угоди не надійшло.

Довіреність від 08.08.2018 року видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 якою вона уповноважує його діяти від її імені та в її інтересах не містить обмежень щодо укладання мирової угоди.

Договір про надання правової допомоги №233/Н-18 від 12.07.2018 року який укладено між Адвокатським об`єднанням «Тихоненко, Надоля, Шадрін та соратники» в особі адвоката Надолі Євгена Валерійовича та ОСОБА_2 , за умовами якого ОСОБА_3 надає правову допомогу клієнту з приводу представництва, захисту та введення від імені клієнта цивільних, адміністративних, господарських та кримінальних справ та інше, не містить обмежень щодо укладання мирової угоди.

Вищезазначені заяви підписані представниками сторін, заяви про затвердження мирової угоди та сама мирова угода приєднані до справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява сторін про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню. Укладену сторонами по справі мирову угоду необхідно затвердити, рішення суду першої інстанції в частині, що переглядалася, визнати нечинним, провадження у справі закрити.

Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватись добровільно. У разі невиконання, мирова угода затверджена судом може бути підставою для примусового виконання.

Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою в разі, якщо ухвала відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

згідно ч.4. ст.7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Наслідки закриття провадження в справі, передбачені ст. ст. 206, 207ЦПК України сторонам відомі.

Враховуючи вище викладене судова колегія вважає за необхідне повернути ОСОБА_2 . 50% сплаченого нею судового збору а саме: 1961,28-50%=980,64 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.207,255,256,259, 373,374,381, 289 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 підписану від її імені та в її інтересах її представником ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підписаної від її імені та в її інтересах її представником ОСОБА_3 . про затвердження мирової угоди - задовольнити.

Укладену між ОСОБА_1 (зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ,), з одного боку, та ОСОБА_2 (зареєстрова за адресою: АДРЕСА_2 ), з другого боку, мирову угоду затвердити на таких умовах:

Відповідач ОСОБА_2 сплачує позивачу ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, завданої ДТП, яка сталась 29.10.2016 року, 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 коп., в тому числі з урахуванням грошових коштів у розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень, що були внесені 23.04.2019 року в порядку виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2017 року на рахунок приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича за ЗВП № 57975025 та 10000 гривень шляхом передачі коштів стягувачу згідно розписки від 23.05.2019 р.

Мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із сторін і для Харківського апеляційного суду. Мирова угода набуває законної сили після її визнання Харківським апеляційним судом.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2017 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди - закрити.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_2 частину судового збору у розмірі 50% сплаченого при подачі апеляційної скарги за квитанцією від 04 квітня 2019 року за №0.0..1, зобов`язавши УДКСУ в Основянському районі м. Харкова повернути ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 980,64 грн. (дев`ятсот вісімдесят гривень 64 копійки) сплаченого на рахунок № 0012, код отримувача № 37999628 банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській області, код банку отримувача № 899998.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді А.І. Овсяннікова

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 13 червня 2019 року.