Справа №345/1599/19
Провадження № 2/345/819/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Онушканича В. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліком» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, а саме просить стягнути із відповідача на його користь 41696,00 грн. матеріального збитку, а також судові витрати. Позов мотивує тим, що 21.11.2018 року о 07.20 год. по вул. Б.Хмельницького в м. Калуш сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки FIAT DUCATO, н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 з автомобілем марки FORD TRANZIT, н.з. НОМЕР_2 , який є власністю ТзОВ «Поліком» під керуванням водія ОСОБА_2 За фактом ДТП щодо ОСОБА_1 поліцейським Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №032151. Постановою Калуського міськрайонного суду у справі №345/4992/18 від 06.12.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто його до адмінвідповідальності.

За фактом ДТП того ж дня 21.11.2018 року позивач звернувся із повідомленням про настання страхового випадку до страхової компанії ПрАТ «СК «Перша», в якій було застраховано цивільну відповідальність за шкоду, завдану автомобілем, яким керував відповідач. За результатом огляду та додаткового огляду пошкодженого автомобіля позивача ТОВ «Компанія Авто-Альянс» було складено Акт огляду транспортного засобу по справі №ЦВ0916080, а страховиком Акт огляду транспортного засобу Ф-ДТВ.12-15/01, у яких детально відображено характер пошкоджень автомобіля із зазначенням дій, які підлягають вчиненню з метою відновлення автомобіля.

Відповідно до страхового акту №ЦВ0916080 ПрАТ СК «Перша» від 08.01.2019 року та рахунку № НОМЕР_3 від 22.11.2018 року, виставленого ТОВ «Компанія Авто-Альянс», вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD TRANZIT внаслідок отриманих пошкоджень оцінено у 276 990,03 грн.

11.02.2019 року ПрАТ СК «Перша» на підставі заяви про страхове відшкодування виплатила позивачу максимально можливу суму страхового покриття у розмірі 100 000,00 грн.

В той же час протягом листопада-грудня 2018р. ТОВ «Поліком» неодноразово зверталось і до відповідача з проханням відшкодувати суму матеріального збитку, який перевищує максимальну суму страхового відшкодування за наявним у нього полісом страхування цивільної відповідальності. Враховуючи складні сімейні обставини та важке фінансове становище відповідача, позивач запропонував відповідачу самостійно зайнятись пошуком іншої станції технічного обслуговування, яка здатна провести ремонт за меншою вартістю, ніж запропоновано ТОВ «Компанія Авто-Альянс».

За пропозицією відповідача відновлювальний ремонт автомобіля позивача було доручено ФОП ОСОБА_3 , з яким 18.12.2018 року було укладено Договір №18/12 про виконання ремонтних робіт автомобіля на загальну суму 72100,00 грн. (без ПДВ). Загальна вартість придбаних позивачем та переданих ФОП ОСОБА_4 матеріалів становила 65021,00 грн. (без ПДВ). В ході виконання ремонту автомобіля ФОП ОСОБА_4 , як виконавцем, було виявлено приховані пошкодження, які потребували усунення з використанням додаткової кількості розхідних матеріалів виконавця. Остаточна вартість виконання ремонтних робіт автомобіля стаовила 76125,00 грн.

27.03.2019 року між ТОВ «Поліком» та ФОП ОСОБА_3 було підписано акт приймання передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля, а 29.03.2019 року здійснено повний розрахунок за проведений ремонт, згідно договору. Враховуючи наведене, фактичні витрати, які станом на момент подання позову поніс позивач, складають вартість проведеного огляду автомобіля, запасних частин та ремонту автомобіля позивача і становлять 141 696,00 грн. При цьому різниця між сумою страхового відшкодування та розміром фактично понесених позивачем витрат становить 41 696,00 грн. Зазначена різниця відповідачем на момент подання позову не відшкодована. Тому позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого позов не визнає. Відповідач зазначає, що в позовній заяві вказано, що він допустив зіткнення із транспортним засобом Форд, н.з. НОМЕР_2 , що належить відповідачу, який зупинився попереду. Відповідач звертає увагу, що вказане не відповідає дійсності, адже автомобіль не зупинився перед відповідачем. Даний автомобіль стояв, тобто був припаркований по вул. Б.Хмельницького (навпроти ЦНАПу) в місці, де зупинка і стоянка транспортних засобів заборонена.

Автомобіль позивача був припаркований з порушенням ПДР ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини на самому повороті дороги в місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше 3м. Відповідач рухався з невеликою швидкістю, проте коли побачив припаркований автомобіль, у нього вже не було можливості змінити напрям руху (перестроїтись в ліву смугу), оскільки в цей момент по ній рухався інший автомобіль, а тому технічної можливості уникнути зіткнення в нього просто не було. Відповідач вказує, що він звертав увагу працівників поліції на ці обставини, проте протокол про адміністративне правопорушення був складений тільки на нього. Хоча до ДТП призвела саме груба необережність водія позивача, яка проявилася в нехтуванні правилами безпеки руху і порушенні ПДР, а саме п.2.3 (д), 15.1, 15.9 (ґ, д), 19.4 ПДР.

На підтвердження своїх позовних вимог і вартості матеріального збитку позивачем додано копії договору про виконання ремонтних робіт автомобіля №18/12 від 18.12.2018р. та додаткову угоду до вказаного договору від 20.02.2019 року. У кошторисі на виконання робіт вказана вартість робіт (72100,00 грн.) та вартість матеріалів (65021,00 грн.). Проте в кошторисі в новій редакції до додаткової угоди від 20.02.2019 року вартість робіт уже складає 76125,00 грн. Відповідач зазначає, що вартість запасних частин (матеріалів) для ремонту пошкодженого автомобіля, які вказані в кошторисі, в середньому більш-менш відповідають дійсним цінам, а вартість робіт завищена в рази. Ознайомившись із цим кошторисом і порівнявши вартість робіт на кількох СТО, відповідач побачив, що в кошторисах, наданих позивачем, ціни на деякі роботи перевищують реальні ціни в декілька разів. Тому відповідач звернувся до судового експерта-автотоварознавця із заявою про проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Згідно висновку судового експерта №46 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, складеного 08.05.2019 року, вартість ремонтних робіт та матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля FORD TRANZIT, н.з. НОМЕР_2 , складає 44774,79 грн.

Зважаючи на те, що на запасні частини для ремонту пошкодженого автомобіля витрачено 65021,00 грн., вартість ремонтних робіт складає 44774,79 грн., загальна сума матеріального збитку позивача становить 109795,79 грн., а не 141696,00 грн., як вказано в позовній заяві. А тому різниця між сумою страхового відшкодування та розміром матеріального збитку становить 9795,79 грн., а не 41696,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Також відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданою фізичною особою, залежно від її матеріального становища. А тому відповідач просить врахувати його скрутне матеріальне становище, а саме, що він є єдиним годувальником в сім`ї і працюючи слюсарем КВПіА КП «Водотеплосервіс» заробляє близько 7000,00 грн. та фактично на його утриманні знаходиться мама, яка перебуває на обліку центрі зайнятості, отримуючи 600,00 грн. допомоги по безробіттю та допомогу по втраті годувальника в сумі 1450,00 грн. на молодшого братика, якому лише 6 років, так як менше року тому помер їх батько. За таких обставин відповідач просить в задоволенні позові відмовити у повному обсязі.

Представник позивача подав відповідь на відзив, вважає заперечення відповідача необґрунтованими з наступних підстав. Так, відповідач стверджує, що у вказаній пригоді є спільна вина його та водія позивача. При цьому жодних доказів обґрунтованості своїх тверджень відповідач не наводить.

Ставлячи під сумнів розмір фактично понесених позивачем витрат на здійснення відновлювального ремонту автомобіля, відповідач, як доказ у справі, надає Висновок №46 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 08.05.2019 року. Водночас зазначений висновок складений експертом Романюком ОСОБА_5 з грубим порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», а також не містить обов`язкових реквізитів, наявність яких вимагається ЦПК України, а тому повинен бути відхилений судом. Що ж стосується використання відповідачем вибіркових розрахунків та даних, зазначених у сумнівному висновку автотоварознавчого дослідження, то для обґрунтування начебто завищення вартості ремонту, взято суму двох показників: вартість ремонтно-відновлювлаьних робіт (Ср) та вартість, необхідних для ремонту матеріалів (См), показники яких розраховані для здійснення ремонту із використанням нових автозапчастин (на загальну суму 197 050,86 грн.), замість більшості пошкоджених деталей автомобіля.

Водночас позивачем з метою мінімізації витрат було частково закуплено вживані деталі для ремонту, а також прийнято рішення про ремонт тих деталей, які з взятого за основу у дослідженні акту огляду ТОВ «Компанія Альянс-Авто» підлягали заміні. Завдяки цьому позивачу вдалось скоротити обсяг закуповуваних деталей у декілька разів (65021, 00 грн. проти розрахований у Висновку 197 050,86 грн.), але при цьому збільшилась вартість ремонту через необхідність відновлення пошкоджених деталей, щодо яких вирішено не проводити заміну. Завдяки таким рішенням позивачу вдалось провести відновлювальний ремонт на загальну суму 141146,00 грн. (без ПДВ), замість пропоновних офіційним сервісом 276 990,03 грн. та розрахованих експертом, залученим відповідачем, 241 825,65 грн.

Також представник позивача звертає увагу суду на те, що предметом позову є відшкодування фактично понесених витрат позивача на проведення відновлювального ремонту, а не вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, у розумінні п.2.4 Методики. Позивач свідомо не вимагає від відповідача компенсувати його розмір розрахованої згідно Методики вартості відновлювального ремонту (більше 240 тисяч гривень без ПДВ), а також величини втрат товарної вартості і понесених виробничих втрат через зупинку використання службового автомобіля на час ремонту, входячи у сімейне становище відповідача та зважаючи на його юний вік.

Враховуючи, що наявні у відзиві обставини є виключно припущеннями відповідача, не підтверджені жодними допустимими доказами, а й навпаки, спростовані наявними у справі документами, наданими позивачем, представник позивача просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив. Наголошує, що схема ДТП, яка на думку позивача підтверджує той факт, що його автомобіль стояв з дотриманням вимог ПДР, складена з грубим порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. На переконання відповідача у випадку правильного складання схеми ДТП було б чітко зрозуміло, хто з водіїв який пункт Правил порушив. Адже водієм позивача порушено п.2.3 (д), п.п.15.1, 15.9 (г, д), 19.4 ПДР України. Відповідач вказує, що звертав увагу працівників поліції, які прибули на місце ДТП приблизно через годину на те, що автомобіль позивача був припаркований з грубим порушенням ПДР України в місці, де стоянка і зупинка заборонена та саме його дії призвели до ДТП, проте протокол про адміністративне правопорушення вони чомусь склали тільки на відповідача.

Відповідач просить врахувати, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, які він не допустив, лише на підставі неграмотно складеного протоколу та схеми місця ДТП, яка була складена працівниками поліції з грубими порушеннями. Тому, на думку відповідача, є всі підстави для застосування ч.2 ст.1193 ЦК України, оскільки виникненню шкоди сприяла груба необережність потерпілого, що виразилися в порушенні ПДР і нехтуванні правилами безпеки руху.

Також відповідач наголошує, що долучений ним до матеріалів справи висновок судового експерта №46 експертного автотоварознавчого дослідження є належним та допустими доказом, оскільки містить всі необхідні реквізити. Просить врахувати, що на час проведення експертизи автомобіль вже був відремонтований, а тому експерт взяв за основу акти огляду пошкодженого автомобіля від 21.11.2018 року та 30.11.2018 року, складені представником ТзОВ «Компанія Авто-Альянс» на замовлення самого ж позивача та аварійним комісаром ОСОБА_6 , про що зазначено у висновку експертного дослідження і це не забороено чинним законодавством. Тому відповідач просить позов задоволити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.11.2018 року о 07.20 год., керуючи транспортним засобом марки «Фіат Дукато», н.з. НОМЕР_1 в м.Калуші по вул. Б. Хмельницького порушив правила безпечної дистанції та швидкості при русі, що спричинило зіткнення із транспортним засобом марки «Форд транзіт», н.з. НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_2 та пошкодження даних транспортних засобів, чим порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України (а.с.7).

Вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного ДТП встановлено постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.12.2018 року (справа №345/4992/18), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова суду набула законної сили 17.12.2018 року (а.с.7 зворот).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Матеріалами справи встановлено, що автомобіль «Форд транзіт», н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачу ТОВ «Поліком» (а.с.8).

Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктами 9.1-9.3 Закону №1961-ІV визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст.28 Закону №1961-ІV).

Відповідно до ст. 29 Закону №1961-ІV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються: витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до страхового акту №ЦВ0916080 ПрАТ СК «Перша» від 08.01.2019 року та рахунку № Сч00012734 від 22.11.2018 року, виставленого ТОВ «Компанія Авто-Альянс», вартість відновлювального ремонту автомобіля внаслідок отриманих пошкоджень оцінено у 276 990,03 грн. (а.с.15-16).

Згідно договору поставки від №14/12 від 14.12.2018 року, укладеного між ФОП ОСОБА_7 та позивачем ТОВ «Поліком» (а.с.18-19), рахунку-фактури №КР180001 від 14.12.2018 року (а.с.20), платіжних доручень №2798 від 18.12.2018 року (а.с.21) та №49 від 09.01.2019 року (а.с.22), видаткової накладної №КР180001 від 14.12.2018 року (а.с.23), позивачем на придбання запчастин до автомобіля «Форд транзит» було витрачено 65021,00 грн. При цьому відповідачем не оспорюється обґрунтованість придбання позивачем запчастин, які були необхідні для ремонту автомобіля, на вказану суму.

Між сторонами виник спір із приводу вартості виконання робіт по відновлювальному ремонту автомобіля «Форд транзіт», н.з. НОМЕР_2 .

Відповідачем долучено до матеріалів справи Висновок №46 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 08.05.2019 року, який складений експертом ОСОБА_8 (а.с.50-52). Згідно даного висновку, вартість ремонтних робіт та матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля «Ford Tranzit», р.н. НОМЕР_2 , станом на 18.12.2018 року, складає 44774,79 грн.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

За правилами ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

В силу ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи даний Висновок №46 експертного автотоварознавчого дослідження, як доказ, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.33.3 ст.33 Закону №1961-ІV, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Згідно п.34.2, п.34.2 ст.34 Закону №1961-ІV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 року №142/5/2092, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Як вбачається із розділів «Ідентифікація КТЗ», «Визначення характеру та розмірів пошкоджень та відповідних ремонтних дій» Висновку №46, технічний стан та зовнішній вигляд автомобіля, а також його комплектність та укомплектованість, характер та розміри пошкоджень та відповідні ремонтні дії вказані в актах огляду автомобіля від 21.11.2018року та 30.11.2018 року, складеного представником ТзОВ «Компанія Авто-Альянс» та від 30.11.2018 року, складеного аварійним комісаром ОСОБА_6 (а.с. 51 зворот).

Отже, даний висновок складений експертом ОСОБА_8 без огляду пошкодженого автомобіля «Ford Tranzit», р.н. НОМЕР_2 , що є порушенням вимог п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 року №142/5/2092, які стосуються особистого огляду експертом об`єкта дослідження.

За таких обставин, на підставі ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги Висновок №46 від 08.05.2019 року, на підтвердження вартості ремонтних робіт та матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля «Ford Tranzit», р.н. НОМЕР_2 , оскільки даний висновок складений із порушенням порядку, встановленого Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 року №142/5/2092.

Крім того, суд звертає увагу, що навіть згідно даного висновку №46, долученого відповідачем, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Tranzit», р.н. НОМЕР_2 з врахуванням фізичного зносу складників, що підлягають заміні дорівнює 241 825,65 грн. (а.с.52). Водночас відповідачем, навмисно, з метою приховання реального розміру завданих збитків, перед експертом було поставлено питання визначити саме лише вартість ремонтних робіт та матеріалів, необхідних для відновлення даного автомобіля.

Як вказувалося вище, відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються власне витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Натомість позивачем заявлено вимогу про відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля на загальну суму 141 146,00 грн., що є значно нижчою сумою порівняно із розміром витрат на ремонт автомобіля, які були визначені офіційним сервісом ТзОВ «Компанія Авто-Альянс» 276 990,03 грн. (а.с.15-16), та, в тому числі, розрахованих експертом, залученим відповідачем 241 825,65 (а.с. 50-52).

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Водночас із договору №18/12 про виконання ремонтних робіт автомобіля від 18.12.2018 року (а.с.24-26), укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (підрядником) та ТОВ «Поліком» (замовником) вбачається, що підрядник за цим договором зобов`язується виконати роботи по відновлювальному ремонту автомобіля «Ford Tranzit», р.н. НОМЕР_4 СІ. П. 1.2 даного договору передбачено, що перелік робіт, що підлягають вконанню за цим договором, а також їх вартість визначаються сторонами у кошторисі, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до кошторису на виконання робіт за Договором №18/12 від 18.12.2018 року (а.с.26) було затверджено вартість проведення ремонтних робіт на суму 72100,00 грн.

Водночас згідно додаткової угоди №1 до договору про виконання ремонтних робіт автомобіля №18/12, яка була укладена між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (підрядником) та ТОВ «Поліком» (замовником), було внесено зміни до кошторису на виконання робіт за даним договором та погоджено коштрис в новій редакції, а саме вартість робіт визначено вже у розмірі 76125,00 грн. (а.с. 30, 31).

При цьому суд звертає увагу, що при укладенні даної додаткової угоди не визначено переліку прихованих пошкоджень, які були виявлені саме в процесі ремонту автомобіля, не наведено обґрунтованого розрахунку на підтвердження зростання вартості виконання ремонтних робіт.

Отже, позивачем, в порушенням вимог ст.81 ЦПК України, не доведено необхідність виконання робіт по ремонту автомобіля на суму 76125,00 грн. Крім того, клопотань про призначення незалежної судової автотоварознавчої експертизи сторонами не було заявлено.

А тому при визначенні вартості виконання робіт по відновлювальному ремонту автомобіля «Форд транзіт», н.з. НОМЕР_2 , суд вважає обґрунтованим суму, яка вказана у кошторисі на виконання робіт за Договором №18/12 від 18.12.2018 року (а.с.26), а саме в розмірі 72 100,00 грн.

Також позивачем у зв`язку із виникненням дорожньо-транспорної пригоди за діагностику-огляд автомобіля «Форд транзіт», н.з. НОМЕР_2 , що було здійснено ТзОВ «Компанія Авто-Альянс», було сплачено 550,00 грн. (без ПДВ). (а.с.13).

Отже, суд вважає, що позивачем обґрунтовано понесено витрати на загальну суму 137 671,00 грн. (550 грн. (за огляд автомобіля) + 65021,00 грн. (вартість запчастин) + 72100,00 грн. (вартість ремонтних робіт).

Матеріалами справи встановлено, що ПрАТ СК «Перша», на підставі страхового акта №ЦВ0916080 виплатила позивачу максимально можливу суму страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. (а.с.17).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

А тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 671,00 грн. (137 671,00 грн. 100 000,00 грн.) майнової шкоди.

Крім того, суд не бере до уваги покликання відповідача про необхідність застосування ч.2 ст.1193 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, як вказувалося вище, вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.12.2018 року, яка набула законної сили і відповідач не оскаржував в апеляційному порядку дану постанову, суд, з огляду на положення ч.6 ст.82 ЦПК України, не бере до уваги покликання відповідача на те, що у скоєнні ДТП є не лише його вина, а й вина водія позивача. Твердження відповідача про порушення водієм позивача правил дорожнього руху є абсолютно голослівними, не підтверджені об`єктивними доказами. Так, матеріали справи не містять жодних відомостей про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія позивача ОСОБА_2

Окрім того, будь-яких клопотань про призначення незалежної експертизищодо дослідження механізму виникнення ДТП стороною відповідача не було заявлено.

Отже, оскільки відповідачем не доведено, що водієм позивача ОСОБА_2 допущена груба необережність, відсутні підстави для зменшення розміру відшкодування завданої шкоди.

Також відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Оскільки твердження відповідача про його скрутне матеріальне становище, з огляду на розмір заробітної плати, є голослівними, не підтверджені жодними доказами, відсутні підстави для застосування ч.4 ст.1193 ЦК України.

За таких обставин позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 37 671,00 грн. майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1736,00 грн. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1193, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.13, 81, 109, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліком» 37671,00 грн. майнової шкоди та 1736,00 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2019 року.

Суддя