Справа № 446/810/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Бакай І. А.
за участі:секретаря судового засідання Михайлишин О.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно,-
в с т а н о в ив:
У травні 2019 року Позивач звернувся із позовом, у якому зазначає, що, відповідно до рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 24.01.2007 року № 30, «Про дозвіл на будівництво споруди малої архітектурної форми», йому було надано дозвіл на проектування будівництва споруд малої архітектурної форми на орендованій земельній ділянці в урочищі «Голодівка».
Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області № 4 від 30.08.2007 року «Про погодження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки», погоджено проект землеустрою по відведенню земельної ділянки для будівництва ставка. На підставі п. 2 цього рішення погоджено технічну документації про нормативну документацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва ставка для культурно оздоровчих цілей, в урочищі «Голодівка» на землях запасу. А Відповідно до договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення від 01.12.2009 року, на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької РДА № 807 від 30.11.2009 р, йому було передано земельну ділянку площею 0,32 га. Відповідно до п. 1 водне дзеркало ставу площею 0,32 га. розміщене на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області (за межами населеного пункту). Зазначає, за умовами договору водний об`єкт передано в оренду для облаштування ставка. Просить ухвалити рішення яким визнати за ним право власності на водовпускну споруду під позначкою І, яка знаходиться в урочищі Голодівка, на земельній ділянці №1 кадастровий № НОМЕР_1 , та яка складається із труби металевої довжиною 6,0 м. діаметром 5000 мм., металевих елементів (швелера 2 штуки) та дерев`яного затвору шандорного типу) та водовипускну споруду під позначкою ІІ, яка знаходиться в урочищі Голодівка, на земельній ділянці №1 кадастровий № НОМЕР_2 :18 НОМЕР_3 0294, та яка складається із труби металевої довжиною 8,0 м. діаметром 500 мм., металевих елементів (швелера 2 штуки) та дерев`яного затвору шандорного типу.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив позов задоволити за наявності законних підстав.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані учасниками справи заяви та дослідивши подані ними документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Так, судом встановлено, що 01.12.2009 року, Згідно із договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення, на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької РДА № 807 від 30.11.2009 р Позивачу було передано земельну ділянку площею 0,32 га, яка розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області.

Відповідно до рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області № 229 від 19.11.2018 року «Про присвоєння адрес земельним ділянкам», вказаній земельній ділянці, яка призначена для будівництва ставка з метою використання його в культурно-оздоровчих цілях, та передана в оренду ОСОБА_1 , присвоєно адресу земельній ділянці, а саме ділянка АДРЕСА_1 .

Також судом безспірно встановлено, що Позивач використовує водне дзеркало ставка відповідно до цільового призначення, а також земельну ділянку з 2007 року.

Починаючи з 2007 року Позивачем згідно із рішенням Кам`янка-Бузької міської ради від 24.01.2007 року № 30, «Про дозвіл на будівництво споруди малої архітектурної форми», було отримано дозвіл, на проектування будівництва споруд малої архітектурної форми на орендованій земельній ділянці в урочищі «Голодівка».

Що також доводиться технічною документацією виготовленою на вказані об`єкти.

Так, як вбачається із технічного паспорту від 13.11.2019 виданого КП «Червоноградське МБТІ, вбачається, що такий виготовлено на гідротехнічну водовпускні споруду в урочищі «Голодівка» (поз. 1).

Відповідно до паспорту від 13.11.2019 виданого КП «Червоноградське МБТІ, вбачається, що такий виготовлено на гідротехнічну водовипускну споруду в урочищі «Голодівка» (поз. 2).

Відповідно до вказаної технічної документації, зокрема технічного опису на гідротехнічні споруди в урочиші «Голодівка» під №1, Кам`янка-Бузького району Львівської області вбачається, що така побудована 2007 року, згідно технічного опису на гідротехніку водовпускну споруду (позн. 1), вбачається, що водовпускна споруда складається із труби металевої, довжиною 6 м. діаметром 5000м.м., металві елементи, (швелер- 2). дерв`яний затвор шандорного типу.

Згідно паспорту від 13.11.2019 виданого КП «Червоноградське МБТІ, вбачається, що такий виготовлено на гідротехнічну водовипускну споруду в урочищі «Голодівка» (поз. 2).

Відповідно зазначеної вище технічної документації, зокрема технічного опису на гідротехнічні споруди в урочиші «Голодівка» під №1, Кам`янка-Бузького району Львівської області вбачається, що така побудована 2007 року, згідно технічного опису на гідротехнічну водовипускну споруду (позн. 2), вбачається, що водовпускна споруда складається із труби металевої, довжиною 6 м. діаметром 5000м.м., металві елементи, (швелер- 2). дерев`яний затвор шандорного типу.

Таким чином, із зазначених вище доказів, у Позивача в користуванні знаходяться об`єкти нерухомості, які були збудовані ним, починаючи від 2007 року.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного

Частиною 1 статті 181 ЦК України визначається, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Тобто, такі об`єкти розташовані на земельній ділянці та нерозривно пов`язані з землею, тобто вони не можуть існувати без землі; переміщення зазначених об`єктів є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частиною першою ст. 182 ЦК України, визначено, що право власності т інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав їх виникнення, перехід і припинення, підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 статті 181 ЦК України визначається, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно із ст. 183 ЦК України, встановлено, що подільними є речі, які можна поділити без втрати їх цільового призначення, а не подільною відповідно, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації прав регулюються ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон).

У державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких не можливе без їх знецінення та зміни, призначення.

Складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення (частина перша статті 187 ЦК).

Якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ) (частина перша статті 188 ЦК).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації прав, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон).

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (частина перша статті 5 Закону).

Частиною четвертою статті 5 Закону встановлено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 року №507, під спорудами розуміється будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Виходячи з аналізу чинного законодавства, такий об`єкт, як гідровузол ставка належить до гідротехнічних споруд (Методика обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, затверджена наказом Державного комітету у справах містобудування і архітектури від 19 грудня 1995 року №252 (зареєстрований в Міністерстві юстиції 21 грудня 1995 року за №466/1002), є спорудою, призначеною для використання водних ресурсів, для боротьби з шкідливим впливом вод, захистом земель від водної та вітрової ерозій, інших негативних процесів.

Отже, такий об`єкт, як гідровузол ставка є нерухомим майном, оскільки він нерозривно пов`язаний з землею та його переміщення в інше місце може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру.

Методика обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, яка затверджена наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури №252 від 19 грудня 1995 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1995 року за №466/1002 призначена для забезпечення комплексу робіт, що виконуються при обстеженні і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного транспортування і складування промислових відходів та поширюється на всі споруди незалежно від відомчої належності та виду власності.

Пунктом 1.9.18 Методики встановлено, що гідротехнічні споруди, це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд. Відповідно до пункту 3.3 Методики під час обстеження та паспортизації перевірці підлягають: оснащеність споруд засобами вимірювань; стан споруди; організація експлуатації споруди; виконання заходів щодо ремонту; стан технічної документації; виконання заходів щодо забезпечення надійності; засоби охорони навколишнього природного середовища.

Підпунктом другим пункту 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 №484), визначено, що до Державного реєстру прав вносяться такі відомості про об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці: тип об`єкта нерухомого майна; площа об`єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); опис об`єкта нерухомого майна із зазначенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю); відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєна літера, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є складною річчю); адреса об`єкта нерухомого майна; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (у разі відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна, право власності на який було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно); кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований такий об`єкт нерухомого майна (у разі коли об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав).

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, відповідно до викладених положень, Позивачем доведено факт правомірності збудованих ним об`єктів нерухомості, а також доведено факт порушення його права на вказані об`єкти.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Частиною 1 статті 181 ЦК України визначається, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позицію з цього приводу, викладену у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,89,141,258-259,263-265 ЦПК України та ст.ст.16,328,ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_4 , право приватної власності нерухоме майно, а саме: на водовпускну споруду під позначкою І, яка знаходиться на земельній ділянці кадастровий № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 1, с. АДРЕСА_1 , та складається із труби металевої довжиною 6,0 м. діаметром 5000 мм., металевих елементів (швелера 2 штуки) та дерев`яного затвору шандорного типу);

на водовипускну споруду під позначкою ІІ, яка знаходиться на земельній ділянці кадастровий № НОМЕР_1 , в урочищі АДРЕСА_1 ділянка №1, с АДРЕСА_1 , та яка складається із труби металевої довжиною 8,0 м. діаметром 500 мм., металевих елементів (швелера 2 штуки) та дерев`яного затвору шандорного типу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

Суддя І.А.Бакай