Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/13/16-ц
У Х В А Л А

27.05.2019 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

з участю:

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Виноградів цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Виноградівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Вагнер Наталії Іванівни про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Виноградівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Вагнер Н.І. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що у Виноградівському РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебувало виконавче провадження №51917836 з виконання виконавчого листа, що видав Виноградівський районний суд 09.03.2016 року у справі №299/13/16-ц про стягнення боргу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 у сумі 54843 грн. 20 коп.

27.12.2018 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Дану постанову ОСОБА_1 отримав поштою 23.03.2019 року. Вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Державний виконавець Вагнер Н.І. у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1Закону України«Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст.13 Закону України«Про виконавчепровадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно - правовими актами.

Суд встановив, що у державного виконавця Виноградівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебувало виконавче провадження №51917836 з виконання виконавчого листа, що видав Виноградівський районний суд 09.03.2016 року у справі №299/13/16 про стягнення боргу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 у сумі 54843 грн. 20 коп.

27.12.2018 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», з відміткою-«27.12.2018 року залишок заборгованості становить 49384 грн.45 коп.+ підпис» Дану постанову ОСОБА_1 отримав поштою 23.03.2019 року.

Виконуючи рішення суду виконавець не повністю використав свої повноваження, передбачені ст.18 Закону України«Про виконавчепровадження» та не вжив вичерпних заходів щодо розшуку майна, які носили ефективний характер, зокрема: не надіслав стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій має бути зазначено номер виконавчого провадження та ідентифікатор доступу; не здійснив огляд житлового та інших приміщень з метою виявлення майна, його опису, вилучення та подальшої реалізації з метою захисту інтересів стягувача; не залучав стягувача до проведення виконавчих дій; не скористався правом одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі і конфіденційної.

Суд вважає, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 51917836 були порушені вимоги ст.ст. 2, 13, 28, 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до положень ст.18 Закону України«Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст.18 Закону України«Про виконавчепровадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Суд вважає, що державний виконавець не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обовязків, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначено лише, що про відсутність у боржника майна.

Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстваюстиції України№ 512/5від 02.04.2012 року у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч.1 ст. 40 Закону.

Як вбачається із матеріалів справи державний виконавець Вагнер Н.І. обмежився лише надсиланням запитів у Управління держземагенства у Виноградівському районі, Територіального сервісного центру 2146 регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області, Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи, накладенням арешту на майно. Однак, не проводив пошук майна боржника, належним чином не звертав стягнення на доходи боржника, тобто не вчиняв жодної виконавчої дії, направленої на виконання судового рішення.

Відповідно до п. а. ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин. Постанову про повернення виконавчого листа від 27.12.2018 року він отримав лише 23.03.2019 року, через засоби поштового зв`яз ку, а до Виноградівського районного суду з даною скаргою, звернувся 02.04.2019 року, що стверджується відповідною відміткою суду (а.с.96).

За таких обставин, суд вважає, що строк на оскарження рішення державного виконавця стягувачем пропущено з поважних причин, тому такий слід поновити.

Відповідно до розяснень, викладених в абзацах 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вагнер В.І. про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, підставна та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.449, 451 ЦПК України, Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови державного виконавця Виноградівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Вагнер Наталії Іванівни про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.12.2018 року.

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Виноградівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Вагнер Наталії Іванівни про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.12.2018 року, задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Виноградівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Вагнер Наталії Іванівни про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.12.2018 року.

Зобовязати державного виконавця Виноградівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Вагнер Наталію Іванівну продовжити подальше примусове виконання за Виконавчим листом, що видав Виноградівський районний суд 09.03.2016 року у справі №299/13/16-ц.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи,а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуючий А. А. Надопта