ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м.Суми

Справа №592/18695/18

Номер провадження 22-ц/816/2723/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

у присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Грищенка Дмитра Миколайовича ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чернадчук Олександра Вікторовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 березня 2019 року, ухваленого у м.Суми під головуванням судді Хитрова Б.В., повний текст судового рішення складений 19 березня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Борох Лілія Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті майна, яке б було зареєстроване за померлим не залишилось, оскільки він працював електромеханіком на судні «Elisabeth Schulte», тривалий час був відсутній вдома і тому усе нерухоме майно, яке придбавалось ним реєструвалось за його дружиною - відповідачем у справі. За період їх подружнього життя ними було придбано дві квартири та частина домоволодіння. Також 5 липня 2018 року відповідачка, у зв`язку із смертю свого чоловіка, отримала страхову виплату від компанії - роботодавця померлого у розмірі 115739 Євро. Вона зверталась до нотаріуса із усною заявою про прийняття спадщини, але їй було повідомлено, що без наявності свідоцтва про смерть, вона не зможе подати заяву про прийняття спадщини. Оскільки свідоцтво про смерть знаходилось у її матері і вона шляхом обману запевнила її у відсутності майна належному покійному батькові, а також приховала факт отримання страхової виплати, тому вона не змогла вчасно подати заяву на прийняття спадщини. Після поховання батька, її матір деякий час дозволила їй проживати в будинку за адресою АДРЕСА_1 , але потім вигнала її разом з малолітньою донькою.

Вона зверталась до органів РАЦС із заявою про отримання свідоцтва про смерть, але їй стало відомо, що таке свідоцтво не видавалось.

Потім вона звернулась до організації, яка проводила поховання і їй була видана копія свідоцтва про смерть батька і 16 листопада 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса, але їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв`язку із пропущенням строку.

Просила ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк тривалістю 6 місяців для подання до приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_3 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 березня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено за його безпідставністю.

ОСОБА_1 з вказаним рішенням не погодилась та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначала, що судом було порушено норми процесуального права, оскільки вона позбавлена була можливості вільно висловити свої думки з приводу заявлених позовних вимог. В дійсності їй не було відомо про день смерті свого батька, а отже і про день відкриття спадщини, оскільки її матір - відповідач у справі приховувала цю обставину. При зверненні із усною заявою до нотаріуса їй було запропоновано надати свідоцтво про смерть батька, але вона позбавлена була можливості це зробити, а тому лише після отримання копії свідоцтва про смерть від організації, яка здійснювала поховання, вона отримала можливість звернутись з відповідною заявою до нотаріуса.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Чернадчук О.В. заперечив проти її задоволення, оскільки вважає, що апелянтом не спростовані висновки суду першої інстанції щодо відсутності у позивача об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій щодо прийняття спадщини у строки визначені законом.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 і дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Порт Бриджтаун округ Сент -ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

З письмової відповіді КП «Спеціалізований комбінат» від 5 грудня 2018 року вбачається, що поховання померлого ОСОБА_3 проведено 2 червня 2018 року на міському кладовищі відповідно до договорів-замовлень від 1 червня 2018 року укладених з ОСОБА_2 - дружиною померлого (а.с.12).

Позивач є громадянкою Російської Федерації і зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.14).

Померлий батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 також був громадянином Російської Федерації і на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21).

Також з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що за відповідачем ОСОБА_2 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі із померлим ОСОБА_3 , на праві власності зареєстрована квартира розташована у АДРЕСА_3 , яка набута нею на підставі договору купівлі-продажу від 16 червня 2009 року та 56/100 частин домоволодіння розташованого по АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 4 липня 2006 року (а.с.17-18).

5 липня 2018 року відповідач, у зв`язку із смертю чоловіка, отримала страхову виплату від компанії Веrnhard Schulte Shipmanagement (Isle of Man) Limited у розмірі 115739 Євро, при цьому написавши розписку від імені усіх спадкоємців про відсутність претензій (а.с.19-20).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За змістом даної норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц.

Судом встановлено, що позивач є донькою померлого спадкодавця ОСОБА_3 , а отже є спадкоємцем 1 черги. Оскільки вона на час смерті останнього не була зареєстрована і не проживала разом із спадкодавцем, але бажала прийняти спадщину, тому відповідно до вимог передбачених ст..ст.1269, 1270 ЦК України вона повинна була в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернутись до нотаріуса із відповідною заявою. Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплив 20 вересня 2018 року, а із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. позивач звернулась 16 листопада 2018 року, а отже пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Крім того, місцевим судом, при ухваленні оскаржуваного рішення не була врахована та обставина, що місцем смерті спадкодавця є держава Барбадос, яка розташована в Центральній Америці і пройшов дуже тривалий час (більше двох місяців) після смерті, коли тіло померлого із супроводжуючими документами та свідоцтвом про смерть були доставлені до м.Суми і відбулось поховання померлого і ця обставина створила перешкоди позивачу у вчасному зверненні із відповідною заявою до нотаріуса.

Також, позивач поважність причин пропуску строку обґрунтовує і відсутністю у неї свідоцтва про смерть спадкодавця. В той же час, місцевий суд вважав доводи позивача необґрунтованими, оскільки, на його думку, чинне законодавство не вимагає при подачі заяви про прийняття спадщини всіх необхідних документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, а вимагає фактичного волевиявлення особи на спадкування та прийняття спадщини.

Такий висновок місцевого суду є помилковим, оскільки відповідно до п.1.5 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, якій є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України.

Таким чином, оскільки смерть спадкодавця була зареєстрована на території держави Барбадос і нотаріус позбавлений був можливості в порядку передбаченому п.п.1.3, 1.4 вищезазначеного Порядку, перевірити факт його смерті шляхом безпосереднього доступу до реєстру актів цивільного стану або витребування від органу державної реєстрації актів цивільного стану копії актового запису про смерть спадкодавця, тому саме на позивача, як на спадкоємця, покладений був обов`язок надання відповідного документу про смерть спадкодавця.

Оскільки судом було встановлено, що у позивача відсутнє було свідоцтво про смерть батька, тому дана обставина також стала перешкодою у своєчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд відмовляючи позивачу у задоволенні позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що позивач надала достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини після смерті батька, а тому її позов підлягає задоволенню в частині визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини.

В той же час, колегія суддів вважає, що її вимоги про надання їй додаткового строку тривалістю шість місяців є необґрунтованими, а тому визначення такого строку тривалістю два місяці, буде достатньо для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Таким чином, оскаржуване рішення з підстав порушення судом першої інстанції п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини 2 місяці, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 20 червня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. Г. Хвостик