Головуючий у 1-й інстанції Демочко Д.О.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.

секретаря Сидельнікової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 19 квітня 2019 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний банк» про захист прав споживачів та припинення договору поруки, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний банк» про захист прав споживачів та припинення договору поруки. Просила припинити укладений між нею та ЗАТ «Донгорбанк» (правонаступник ПАТ «ПУМБ») договір поруки №37/2 від 24 грудня 2009 року, із змінами та доповненнями, внесеними на підставі додаткових угод №1 від 31 жовтня 2011 року та №2 від 01 листопада 2011 року.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 19 квітня 2019 року вищезазначену позовну заяву залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд виходив з того, що позивач, повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи за її відсутності не подано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 19 квітня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду є безпідставними, оскільки суд не повідомив її про судове засідання, призначене на 19 квітня 2019 року, про що свідчить довідка за підписом начальника почтового відділення «87400 Мангуш №1» від 10 травня 2019 року про те, що за період з 20 березня 2019 року по 26 квітня 2019 року замовна кореспонденції на її ім`я не надходила.

Неявка у попередні судові засідання була обумовлена поважними причинами пов`язаними з хворобою та поганим самопочуттям, про що вона заздалегідь попереджала суд та просила відкласти розгляд справи. Багато разів розгляд справи відкладався у зв`язку із зайнятістю судді в іншому процесі або знаходження у нарадчій кімнаті.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ПУМБ» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення у зв`язку з тим, що в матеріалах справи наявна власноруч написана позивачкою заява на отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення. Таким чином, посилання на неналежне повідомлення про дату, час і місце судового розгляду судом у зв`язку з неотримання поштового повідомлення, є безпідставним. Зазначає, що позивачка зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування виконання рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 червня 2013 року у справі №241/428/13-ц, яким стягнута заборгованість за кредитним договором №37 від 01 серпня 2006 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення представника АТ «ПУМБ» Курилової О.А., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції).

Так у справі «Делькур проти Бельгії» (рішення від 17 січня 1970 року, скарга №2689/95) Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст.6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Беллет проти Франції» (рішення від 04 грудня 1995 року, серія А №333-Б) Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 параграфу І Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, надмірний формалізм суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Частина 5 ст.223 ЦПК України зазначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що справа за період з 14 березня 2018 року (ухвала про відкриття провадження у справі, а.с.13) призначалась до розгляду 9 разів, з яких 6 разів - 23 квітня 2018 року, 18 травня 2018 року, 18 липня 2018 року, 30 жовтня 2018 року, 04 грудня 2018 року та 18 січня 2019 року, розгляд справи не відбувся у зв`язку із зайнятістю судді у іншому процесі або знаходження у відпустці, що підтверджується довідками секретаря судового засідання (а.с.22, 28, 38, 69, 77, 81).

В судове засідання призначене на 28 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду клопотання про витребування у відповідача пакета документів і просила провести розгляд справи по вирішенню даного клопотання без її участі. Проте, суд відклав розгляд справи у зв`язку з неявкою позивача (а.с. 56, 57).

20 березня 2019 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку необхідністю підготовки питань для призначення почеркознавчої експертизи і вирішення питання про її оплату (а.с.85).

В судовому засіданні призначеному на 19 квітня 2019 року представником відповідача Куриловою О.А. у зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 були заявлені клопотання про визнання факту подання завідомо безпідставного позову, зловживання процесуальними правами, та залишення без розгляду у зв`язку з неявкою позивача в судові засідання 28 вересня 2018 року та 20 березня 2019 року (а.с.36-37, 38).

Проте, матеріали справи не містять жодних даних про будь-яке (телефонограма, смс-повідомлення, судова повістка) повідомлення судом позивача про розгляд справи призначений на 19 квітня 2019 року. Що стосується наявної у справі судової повістки на а.с.87, то остання виписана на ім`я іншої особи в рамках кримінального провадження № 1-кп/241/133/2019.

Право на публічний розгляд справи позбавлене сенсу, якщо сторона, яка бере участь у справі, не повідомляється про судовий розгляд з таким розрахунком, що особа, яка викликається, мала достатньо часу для явки в суд у тому випадку, якщо особа вирішить скористатися своїм правом, передбаченим національним законодавством.

З огляду на викладене суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, підійшов формально до вирішення цього питання, адже матеріали справи свідчать, що остання вживаючи активні дії по наданню доказів, не втратила інтересу до справи та не була належним чином повідомлена про розгляд справи. Більш того, справа перебувала в провадженні суду майже рік, але її розгляд розпочато не було фактично не у зв`язку з неявкою позивача, а зайнятістю судді в іншому процесі. Тому в даному випадку, залишення позову без розгляду призведе до порушення права, визначеного Конституцією України, на доступ до правосуддя.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи, допустив порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України це є підставами для скасування ухвали суду та повернення справ до того ж суду для продовження розгляду справи.

У зв`язку з цим, апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 384 грн. 20 коп., виходячи з положень ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню в дохід держави з відповідача АТ «ПУМБ».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 19 квітня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний банк» в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі: 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2019 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева