Справа №613/346/19 Провадження № 2/613/265/19
21 червня 2019 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Герасимюк Л.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу № 613/346/19, пров. № 2/613/265/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав, в якому вона просить: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_2 є матір`ю: ОСОБА_4 , 2010 року народження, ОСОБА_5 , 2013 року народження та ОСОБА_6 , 2015 року народження. Батько дітей ОСОБА_3 30 листопада 2015 року засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 6 років позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в Покровській ВК № 17. ОСОБА_2 разом з дітьми не проживає, не цікавиться їх станом здоров`я, матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталась до Богодухівського ВП ГУНП з заявою щодо невиконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків по відношенню до свої дітей. Працівниками поліції з відповідачем було проведено профілактичні бесіди, остання неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. На даний час діти проживають разом з нею та вона займається їх вихованням. 18 січня 2019 року Органом опіки та піклування при Богодухівській РДА прийнято рішення, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей та після рішення про позбавлення батьківських прав діти будуть влаштовані під її опіку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, відповідно до змісту якої просила справу розглядати за її відсутності. Позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Про поважні причини неприбуття суд не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності та письмовий відзив на позов до суду не надала.
Третя особа: представник Органу опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.
Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Письмові пояснення на позов до суду не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до слідуючого.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 16 березня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 9, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16 березня 2012 року.
Батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 103.
Батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 21 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 91.
Батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 29 жовтня 2010 року Виконкомом Красногорівської міської ради Мар,їнського району Донецької області, актовий запис № 144.
Як вбачається з довідки Богодухівського районного суду Харківської області від 24 травня 2016 року, ОСОБА_3 засуджений 30 листопада 2015 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Покарання відбуває в місцях позбавлення волі з 14 серпня 2015 року.
Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 , посвідченої 28 лютого 2019 року в.о. начальника державної установи «Покровська виправна колонія (№17)», останній відбуває покарання у виді позбавлення волі в Покровській виправній колонії № 17 та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав до відношенню до його дітей, оскільки він знаходиться в місцях позбавлення волі. Також він не заперечує проти того, щоб опікунство було оформлене на його матір ОСОБА_1 . Дану заяву зареєстровано в реєстрі за № 8.
Згідно довідки Виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області від 05 лютого 2019 року, малолітні ОСОБА_9 , 2010 року народження, ОСОБА_10 2013 року народження та ОСОБА_11 , 2015 року народження проживають разом з бабусею ОСОБА_1 . Даний факт також підтвердили її сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_13
Відповідно до відповідей Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області від 31 січня 2018 року, 21 квітня 2018 року та 19 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_14 зверталась до Богодухівського ВП з заявами з приводу невиконання батьківських обов`язків по вихованню дітей з боку ОСОБА_8 , оскільки остання ухиляється від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2010 року народження, ОСОБА_5 , 2013 року народження та ОСОБА_6 , 2015 року народження. Працівниками Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області було проведено з ОСОБА_8 профілактичну бесіду.
Згідно висновку органу опіки та піклування при Богодухівській районній державній адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав від 18 січня 2019 року № 01-38/52, вбачається доцільність у позбавленні батьківських прав ОСОБА_8 по відношенню до її дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_8 не проживає разом з дітьми з 04 березня 2018 року, остання не приділяє дітям належного виховання, не стежить за їх станом здоров`я, діти проживають з бабусею та дідусем. ОСОБА_8 притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Мати дітей фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не допомагає дітям матеріально, не цікавиться їх життям, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток. Після рішення про позбавлення батьківських прав діти будуть влаштовані під опіку в сім,ю бабусі ОСОБА_1
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.
Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_8 є матір`ю дітей: ОСОБА_4 , 2010 року народження, ОСОБА_5 , 2013 року народження та ОСОБА_6 , 2015 року народження. Остання не займається вихованням дітей, не піклується про їх здоров`я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться їх життям, не готує їх до самостійного життя та не забезпечує матеріально. Діти тривалий час проживають зі своєю бабусею ОСОБА_1 Батько дітей ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав о відношенню до його дітей.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 названої постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
На підставі викладено, враховуючи, що дослідженими матеріалами справи встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_8 ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо вихованні дітей, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 заявлена цілком обґрунтовано та підлягає задоволенню.
Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-283, 284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до її дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності апеляційної скарги.

СУДДЯ