Справа № 382/1611/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Кравченко А.С., Івіній М.Ю., Сіренко Д.В.,

за участі представника позивача ПАТ «Київобленерго» Радзієвської Н.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 382/1611/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

у с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулось до Яготинського районного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 9 691,44 грн. та судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.02.2002 року між ВАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», було укладеного договір № 012-023 про користування електричною енергією, згідно якого споживачу здійснюється постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 .

11 серпня 2016 року у зв`язку з поновленням договору відповідач звернулась із заявою про укладення договору про користування електричною енергією за вказаною адресою.

Облік спожитої електричної енергії до 21.08.2016 року за адресою АДРЕСА_1 здійснювався за встановленим лічильником СО-2 (заводський номер НОМЕР_1 ).

27.07.2016 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» було проведено контрольний огляд засобу обліку електричної енергії (заводський номер НОМЕР_1 ) та зафіксовано показник 1299, а також сплив строку держповірки лічильника, про що складно акт.

Оскільки з 09.03.2016 року по 11.08.2016 р. до особового рахунку були занесені непідтверджені покази приладу обліку, а саме: 11.05.2016 р. - 3640; на 31.07.2016 р. - 4000; на 11.08.2016 р. - 4050, то енергопостачальником за вказаний період було проведено корегування шляхом відміни цих показників і відповідно по кінцевому показнику 1528 при заміні лічильника 21 серпня 2016 року було виставлено рахунок за спожиту електроенергію на загальну суму 9077,87 грн., з яких 8078 кВт розраховано за приладом обліку СО-2 (заводський номер 11974581), а 686 кВт вже по заміненому приладу обліку НІК 2102-02.М2В за № 6283123.

В подальшому з урахуванням споживання електричної енергії, повідомлення споживачем по телефону фактичного показника приладу обліку станом на 31.03.2017 року - 1340 знятого 22.04.2018 року контролером Яготинського РП ПрАТ «Київобленерго» - 1372, споживачу виставлялися рахунки за березень 2017 р. на суму 9657,24 грн., за квітень 2018 р. - 9686,04 грн.

Позивач зазначає, що оскільки станом на 31.07.2018 р. споживачем не повідомлено показу приладу обліку, то енергопостачальником розрахунковим шляхом визначено фактичний показник і відповідно за липень 2018 року виставлено рахунок на загальну суму 9691,44 грн. Оплату за спожиту електричну енергію відповідач не здійснює та не погоджується з проведеним розрахунком, в зв`язку з чим поданий даний позов.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 02.10.2018 року справа передана за підсудністю Дніпровському районному суду м. Києва (а.с. 22, 23).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2018 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 32, 33).

02.05.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 27.07.2016 р. під приводом заміни лічильника без пояснень дій і будь яких попереджень було здійснено відключення житлової будівлі від лінії постачання, яка експлуатувалася без жодних зауважень впродовж 20 років. 12.04.2017 р. у намаганні шантажем змусити сплатити неіснуючий борг позивач, порушуючи закон, знову здійснив повне відключення помешкання. Позов є необґрунтованим та безпідставним, наявність боргу є химерним і не має доказової бази, вказані ПрАТ «Київобленерго» цифри не співпадають між собою та з датами і цифрами надісланих до оплати електроенергії платіжок, сума боргу змінювалася щомісячно, до того ж за висновком Інспекції Держенергонагляду від 07.08.2017 року виникнення заявленого до стягнення боргу не можливе з суто технічних причин.

21.05.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача вказує на те, що співробітниками позивача 27.07.2016 року проводився лише контрольний огляд засобу обліку, а з 09.03.2016 р. по 11.08.2016 р. до особового рахунку відповідача були занесені непідтверджені покази приладу обліку, а саме: 11.05.2016 р. - 3640, на 31.07.2016 р. - 4000, на 11.08.2016 р. - 4050, тому товариством за вказаний період проведено корегування шляхом відміни цих показників і відповідно по кінцевому показнику 1528 при заміні лічильника 21.08.2016 р. було виставлено рахунок за фактично спожиту електричну енергію.

28.05.2019 року відповідач подала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву з проханням відмовити в позові.

В судовому засіданні представник позивача Радзієвська Н.А. підтримала позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти позову, посилаючись на його недоведеність, надуманість та безпідставність.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію договору № 012-023 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 11.02.2002 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Київобленерго» щодо постачання електроенергії власнику житлового будинку та господарських споруд за встановленим засобом - лічильником СО-2 № НОМЕР_1 (а.с. 6-7) та копія заяви ОСОБА_5 до ПАТ «Київобленерго» про те, що вона не заперечує, щоб договір про користування електричною енергією за адресою АДРЕСА_1 . 50 був оформлений на ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва на право власності від 14.01.1999 р., виданого Яготинським комбінатом комунальних підприємств, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташованих в АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідач суду пояснила, що вищевказаний договір № 012-023 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 11.02.2002 року вона не підписувала, ОСОБА_6 є її сестра, яка мешкає за межами України, фактично споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , являється вона, до ВАТ «Київобленерго» вона подавала заяву про заміну однофазного лічильника на трифазний.

Судом встановлено, що за вищевказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 за яким ПрАТ «Київобленерго», яке є правонаступником ВАТ «Київобленерго» (п. 1.1. Статуту ПрАТ «Київобленерго» - а.с. 5), здійснює постачання електроенергії до будинку відповідача.

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, які були чинні на час спірних правовідносин, останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками (надалі по тексту - Правила). Згідно вказаних Правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами).

Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Згідно п. 19 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Відповідно п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно п. 21 Правил користування електричною енергією для населення, знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця. Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця. Середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів. Платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим).

Відповідно п. 29 Правил, у разі виявлення в платіжному документі помилкових показів засобу обліку побутовий споживач зобов`язаний повідомити про це енергопостачальника. Представник енергопостачальника повинен протягом 5 днів від дня подання заяви перевірити рахунок, а в разі потреби протягом 20 днів перевірити засіб обліку та повідомити побутового споживача про результати перевірки.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов`язаний серед іншого дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як убачається із витягу з особового рахунку № НОМЕР_2 , відповідач повідомила по телефону 09.02.2016 року позивача про показник лічильника 3450 (а.с. 16).

ОСОБА_1 суду надано копії рахунків до сплати, в яких за червень 2016 р. відповідач покази лічильника електроенергії вказала 3870, за липень-вересень 2016 р. показники зазначались позивачем.

Заперечуючи на позов, відповідач посилається на те, що у неї встановлено два електролічильника, з яких один старий СО-2, як зазначено у договорі, яким вони не користувались, інший новий - в другому будинку, за яким надавали показники електричної енергії та сплачували по отриманих рахунках.

За вимогами п. п. 8, 9 Правил користування електричною енергією для населення, електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію. Послуги з облаштування електроустановки вузлом обліку побутовому споживачу надаються електророзподільним підприємством відповідно до укладеного договору про приєднання до електричних мереж або відповідно до укладеного договору про виконання додаткових робіт (послуг). Споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. У квартирах або інших об`єктах побутового споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один засіб обліку незалежно від кількості господарських будівель. За наявності декількох наймачів (власників) квартири засіб обліку встановлюється для кожного з них.

Згідно п. 10 Правил, засоби обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Засіб обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. У разі встановлення засобу обліку в квартирі (будинку) або іншому об`єкті побутового споживача енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у побутового споживача.

Суду відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження установлення та експлуатації іншого засобу обліку електричної енергії з дотриманням вимог Правил, про який зазначає відповідач, у зв`язку з чим суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 щодо оплати спожитої електричної енергії за іншим електролічильником.

При цьому суд приймає до уваги ті обставини, що відповідач 11.08.2016 року подавала РП ПАТ «Київобленерго» заяву про укладення договору про користування електричною енергією, у якій зазначала покази лічильника на дату 11.08.2016 року - 1420 (а.с. 8).

Згідно акту № 071049 від 27.07.2016 року контрольного огляду засобів обліку електричної енергії, на якому також наявний підпис представника відповідача ОСОБА_3 , в будинку відповідача на приладі обліку СО-2 № 11974581 зафіксовано показник 1299 (а.с. 12).

На час заміни приладу обліку СО-2 на дату 21.08.2016 року показники спожитої електричної енергії були 1528, що підтверджується Актом № 186591 від 21.08.2016 р. про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому (а.с. 13).

Отже, з наявних у справі доказів, беручи до уваги, що станом на 09.02.2016 р. показник спожитої електричної енергії відповідачем був 3450 та на 21.08.2016 р. - 1528, суд вважає, що позивачем доведений факт споживання по другому колу відліку після цифр 9999, у зв`язку з чим наявна заборгованість у розмірі 9691,44 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку відповідача (а.с. 16).

Посилання відповідача на лист Департаменту електроенергетичного комплексу від 07.08.2017 року у якому наведені розрахунки споживної потужності електроустановки з 11.08.2016 р. по 21.08.2016 р., не заслуговують на увагу, оскільки такі розрахунки не відповідають періоду часу за який співробітниками позивача знімалися показники під час контрольного огляду засобу обліку електричної енергії та при заміні засобу обліку, тобто у період з 27.07.2016 р. по 21.08.2016 р.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню, так як знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 625, 714 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. за № 1357, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 158, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 9 691 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто одна) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», місцезнаходження: 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 01 липня 2019 року.

Суддя