КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5510/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року місто Київ

справа №369/2253/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2017 року про відкриття провадження, постановлену під головуванням судді Волчка А.Я., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором надання споживчого кредиту №0 від 27 вересня 2007 року у розмірі 50651,24 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та проценти в розмірі 69867,10 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудність) визначених ч.1 ст.27 ЦПК України.

Зазначала, що позивач звернувся з цивільним позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором до Києво-Святошинського районного суду Київської області, проте вона проживає за іншою адресою, ніж та, яка вказана у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду не надійшло.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно з ч.9 ст.128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

У зв`язку з поверненням конвертів з судовою повісткою, які були направлені на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», 31 травня 2019 року представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , а 13 червня 2019 року відповідача ОСОБА_2 мобільним зв`язком за номерами, які містяться у матеріалах справи було повідомлено про призначення судового засідання на 18 червня 2019 року о 10.45 год. в приміщенні Київського апеляційного суду.

При цьому дані про хід апеляційного провадження є доступними для учасників справи як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до положень ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Враховуючи, що інформація про час та місце розгляду справи знаходиться у відкритому доступі на веб-сайті судової влади, також враховуючи строки визначені процесуальним законом для розгляду справи та з метою додержання прав інших учасників судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачаз`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач «УкрСиббанк» звертаючись з даним позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області посилався на положення ч.1 ст.113 ЦПК України 2004 року, обґрунтовуючи тим, що місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 , що за підсудністю відноситься до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України (у редакції кодексу, який був чинний на час постановлення оскаржуваної ухвали) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Аналогічні вимоги містяться у ч.1 ст.27 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року.

Згідно з ч.1 ст.113 ЦПК України 2004 року позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Аналогічні вимоги містяться у ч.15 ст.28 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року.

Частиною 1 ст.122 ЦПК України у редакції кодексу 2004 року визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 вказаної статті у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 цього Кодексу.

У встановленому законом порядку, суд першої інстанції звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києвііз запитом від 01 березня 2017 року щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Однак, матеріали справи не містять відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві.

З метою повного і всебічного розгляду справи та забезпечення сторонам рівних прав і можливостей у цивільному процесі Київським апеляційним судом було направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві з проханням надати інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в місті Києві та Київській області від 24 травня 2019 року №17/148 вбачається, що:

ОСОБА_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та знята з реєстраційного обліку 20 липня 2016 року на адресу: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Києво-Святошинського району, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі відкрито з дотриманням правил підсудності.

Доводи апелянта про те, щооскаржувана ухвала постановлена з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудність) визначених ч.1 ст.27 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області колегія суддів відхиляє, оскільки право вибору суду у разі пред`явлення позову до декількох відповідачів належить саме позивачу.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2017 року про відкриття провадження постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: