Ухвала

27 травня 2019 року

м. Київ

справа № 295/11458/18

провадження № 61-9619ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження закасаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 29 березня 2019 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М 16» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2019 року цивільну справу за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М 16» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги передано за підсудністю до Ємільчинського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 29 березня 2019 року.

Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції лише після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи положення наведеної норми Закону, та з огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не переглядалася в апеляційному порядку, вона не може бути предметом касаційного оскарження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у частині оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2019 року необхідно відмовити.

У частині оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 29 березня 2019 року касаційна скарга не відповідає вимогам статей 390, 392 ЦПК України.

10 травня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направила касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 29 березня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У частині другій статті 390 ЦПК України зазначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду отримано нею лише 10 квітня 2019 року.

Проте наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження зазначених в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження обставин про дату отримання нею копії оскаржуваної ухвали або доказів того, що постанову суду апеляційної інстанції не було отримано вчасно внаслідок порушення судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Касаційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

При цьому від сплати судового збору споживачі звільнені лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів.

Оскільки заявник є відповідачем у справі, відтак положення вказаного Закону не може бути застосовано.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до розмірів ставок, судовий збір за подачу касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921 грн.

Таким чином розмір судового збору складає 384 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документ, що підтверджує звільнення заявника від сплати судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З огляду на викладене касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2019 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «М 16» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 29 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик