КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4134/2019 Доповідач Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Волошина В.О. у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року у справі за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради, про виселення та знесення прибудови, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року по вказаній справі, в якій просив суд:
- визнати поважними причини пропуску та поновити заявнику строк на звернення до суду із зазначеною заявою про поворот виконання рішення суду;

- вирішити питання про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року у справі за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради про виселення та знесення прибудови.
Посилається на те, що вказаним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року позов було задоволено частково, і на виконання зазначеного рішення суду працівниками державної виконавчої служби примусово виселено відповідачів та знесено цегляну прибудову.
У подальшому відповідним судовим рішенням касаційної інстанції від 07 листопада 2012 року рішення суду першої та апеляційної інстанцій були скасовані, а справа направлена на новий судовий розгляд. Відповідно ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2013 року даний позов - залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року.
Враховуючи, що рішення суду, яке було пізніше скасовано, було виконано, заявник просив вирішити питання про поворот виконання цього рішення суду і поновити йому пропущений строк, який на думку заявника пропущений з поважної причини.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду з вказаною заявою про поворот виконання рішення суду.

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року у справі за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради, про виселення та знесення прибудови залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргув якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року, оскільки оскаржувана ухвала постановлена не уповноваженим судом, неналежним суб`єктом та суддею, якому було заявлено відвід. Крім того, зазначає, що не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу до суду не надали, в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року, при цьому судом враховано предмет позову у даній справі, який є немайновим, а також те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, у цивільній справі №2610/29689/2012, провадження № 6/761/641/2016, яка набрала законної сили заяву ОСОБА_1 про поворот виконання зазначеного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року залишено без задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2012 року позов задоволено частково. Ухвалено виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 із цегляної прибудови (наземної та підвальної частини) до квартири АДРЕСА_1 , яка розміщена на самовільно зайнятій відповідачами земельній ділянці двору будинку АДРЕСА_2 та ухвалено знести цегляну прибудову (наземної та підвальної частини) до квартири АДРЕСА_1 , яка розміщена на самовільно зайнятій земельній ділянці двору АДРЕСА_2 , поклавши витрати по зносу на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2012 року скасовано, справу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2013 року позов Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради про виселення та знесення прибудови - залишено без розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року по цивільній справі № 2610/29689/2012, провадження № 6/761/641/2016, яка набрала законної сили - заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року у цивільній справі за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради про виселення та знесення прибудови - залишено без задоволення.
Ухвала набрала чинності.
Судом встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року було примусово виконано Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.
Відповідно до ч. 2, 6 ст. 444 ЦПК України (аналогічна норма містилась в ст. 380 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р.), якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він:
1) закриває провадження у справі;
2) залишає позов без розгляду;
3) відмовляє в позові повністю;
4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.
Таким чином, поворот виконання рішення суду є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.
Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов:
1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші;
2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.
(Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі №1-25/2011 за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 ч.1 ст.293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2,8 ч.3 статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим для застосування).

Враховуючи вищевикладене, предмет позову у справі про виселення та знесення прибудови, який є немайновий, те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у цивільній справі № 2610/29689/2012, провадження № 6/761/641/2016, яка набрала законної сили, заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року залишено без задоволення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року.
Твердження скаржника, що оскаржувана ухвала постановлена не уповноваженим судом, оскільки у судді Волошина В.О. відсутні відповідні повноваження для здійснення правосуддя, колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи, що дослідження та перевірка повноважень судді першої інстанції на здійснення правосуддя не відноситься до повноважень та компетенції суду апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги, що оскаржувана ухвала постановлена суддею, якому було заявлено відвід, колегія суддів не приймає до уваги враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року визнано необґрунтованим відвід головуючому судді Волошину В.О. у цивільній справі №2610/29689/2012, провадження №6/761/27/2018, заявлений ОСОБА_1 07 грудня 2018 року. Питання про відвід передано до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу вказаної заяви в системі документообігу суду.
11 грудня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О. ухвалив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Волошина В.О. відмовити. Розгляд справи за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2010 року у вказаній справі проводити у тому ж складі суду.
Таким чином, питання про відвід головуючого судді у справі Волошина В.О. вирішено судом належним чином з дотриманням вимог передбачених статтею 40 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги, що заявник не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані твердження спростовуються зворотнім поштовим повідомленням, відповідно до якого ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи призначений на 12 грудня 2018 року на 08 год. 30 хв. (т.6, а.с.65).
Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
Твердження скаржника, що він не отримував повістку про виклик у судове засідання призначене на 10 грудня 2018 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні 10 грудня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва розглядалася заява ОСОБА_1 про відвід судді Волошина В.О. та відповідно до положень ч.8 ст.40 ЦПК України повідомлення учасників справи про розгляд заяви про відвід судді є правом, а не обов`язком суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої у справі ухвали.
Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.