Справа № 690/245/19
Номер провадження № 2-н/690/43/19
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

14.06.2019 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши заяву Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості витрат на утримання та управління будинком та прибудинковою територією,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з даною заявою про видачу судового наказу про стягнення у солідарному порядку з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості витрат на утримання та управління будинком та прибудинковою територією за період часу з 01.08.2018 року по 01.05.2019 року в сумі 2 107 грн. 98 коп.

Відповідно до інформації виконавчого комітету Ватутінської міської ради, отриманої судом у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом 14.06.2019 року видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Ватутінського комунального підприємства теплових мереж заборгованості витрат на утримання та управління будинком та прибудинковою територією за період часу з 01.08.2018 року по 01.05.2019 року в сумі 2 107 грн. 98 коп. та понесених судових витрат у сумі 192 грн. 10 коп.

Водночас, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що наявні підстави для постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до змісту п. 8 ч. ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно змісту поданої до суду заяви про видачу судового наказу заявник просить стягнути загальний розмір заборгованості за надання послуг з централізованого опалення з двох боржників у солідарному порядку.

Водночас згідно додатків до вказаної заяви вбачається, що договірні зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 , та оплати наданих послуг існують між Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства та ОСОБА_1 , що підтверджується договором від 07.10.2011 року, та особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Заявником не надано доказів законності заявленої вимоги до ОСОБА_2 , оскільки договірних відносин між ним та Ватутінським виробничим управління житлово-комунального господарства з приводу надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за період часу з 01.08.2018 року по 01.05.2019 року, відповідно до наданих до заяви додатків не існувало.

При цьому, суд критично оцінює посилання заявника на положення ст.ст. 156, 160 ЖК УРСР про те, що повнолітні члени сім`ї, які проживають разом з власником квартири, та члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору, у порядку, передбаченому ст. 543 ЦК України, що зумовлено невірним тлумаченням заявником вказаних норм права.

За змістом положень ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що питання між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах по утриманню будинку (квартири) та при домової території вирішуються в судовому порядку, що фактично свідчить про неможливість розгляду таких справ у порядку наказного провадження, в силу існування спору, оскільки солідарність грошового зобов`язання даної нормою ЖК УРСР не передбачена.

Положення ст. 160 ЖК УРСР взагалі не можуть бути застосовані до вказаних правовідносин, оскільки регулюють права та обов`язки членів сім`ї наймача жилого приміщення, які виникають у них перед громадянином, який є власником найманого ними будинку (квартири), відповідно до договору найму, а не перед юридичними особами, які надають послуги у житлово-комунальній сфері.

Як встановлено судом, місце проживання ОСОБА_2 дійсно зареєстроване у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , його матері.

Таким чином, ОСОБА_2 є членом сім`ї власника квартири. Водночас сам лише факт реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за певною адресою не свідчить про виникнення у заявника права грошової вимоги до неї, що заявлена.

З огляду на вказане, вважаю за доцільне відмовити у видачі судового наказу відносно ОСОБА_2 .

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 4, 165, 166, 259-261, 353, 354, п.п. 15.5 п.1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства про видачу судового наказу про стягнення заборгованості витрат на утримання та управління будинком та прибудинковою територією відносно ОСОБА_2 .

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня отримання її копії заявником.

Суддя Линдюк В.С.