ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/10783/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1367/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
12 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року, ухвалене у складі судді Москаленко К.О., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015 до Печерського районного суду м. Києва звернувся представник ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 35 239 грн. 56 коп. (т. 1, а.с. 2-5).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов кредитного договору, укладеного між сторонами 07.02.2013, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту та процентам, що згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, спричинило виникнення у боржника субсидіарного обов`язку у вигляді сплати встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

Загальна сума заборгованості становить 35 239 грн. 56 коп. і складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 15 297 грн. 69 коп., заборгованості за процентами у розмірі 3 765 грн. 92 коп., пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 9 757 грн. 96 коп., пені за прострочення сплати процентів у розмірі 563 грн. 75 коп., 3% річних по заборгованості за кредитом у розмірі 457 грн. 40 коп., 3% річних по заборгованості за процентами у розмірі 26 грн. 43 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту у розмірі 5 038 грн. 97 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по процентах у розмірі 331 грн. 44 коп.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2015 позовні вимоги ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 35 239 грн. 56 коп. та стягнуто з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 39 коп. (т. 1, а.с. 71-73).

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 07.02.2013 між Відділенням № 1 Київського ГРВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 0005 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ASSUE, відповідно до якого та на підставі заяви Позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ASSUE, відкрито спеціальний картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривні. 07.02.2013 між сторонами по справі укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти на споживчі цілі, шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії з лімітом у розмірі 16 000 грн. на термін з 23.01.2013 по 22.01.2015, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32 % річних.

Станом на 12.03.2015, як вбачається з розрахунку представника позивача, утворилася заборгованість по кредиту та процентах, що дало право банку нарахувати пеню, 3% річних від простроченої суми та суму індексу інфляції за весь час прострочення. Загальна сума заборгованості становить 35 239 грн. 56 коп.

Вказані обставини, як зазначає суд першої інстанції, підтверджені наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, що в свою чергу згідно вимог ст.ст. 525, 526, 530, 549, 625, 1050, 1054 ЦК України є підставою для задоволення позову.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачка 13.12.2016 направила до Печерського районного суду м. Києва заяву про перегляд заочного рішення (т. 1 а.с. 88-91). Вказану заяву ухвалою від 07.03.2017 було повернуто заявнику (т. 1, а.с. 98-99), у зв`язку з невиконанням заявником вимог ч. 4 ст. 229 ЦПК України, які зазначені в ухвалі суду від 15.12.2016 про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху (т. 1, а.с. 93).

30.06.2017 відповідачка повторно звернулася до Печерського районного суду м. Києва з заявою про перегляд заочного рішення (т. 1, а.с. 108-111). Ухвалою суду від 03.07.2017 заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків (т. 1, а.с. 113). Заявою від 07.06.2018 відповідачка усунула недоліки (т. 1, а.с. 118). Печерським районним судом м. Києва розглянуто заяву ОСОБА_1 та 08.08.2018 постановлено ухвалу, якою заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення у зв`язку з тим, що відповідачем не надано підтвердження поважності неявки в судове засідання та не надано підтвердження того, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи (т. 1, а.с. 127).

Не погоджуючись з такими висновками Печерського районного суду м. Києва, в жовтні 2018 року відповідачка подала апеляційну скаргу на заочне рішення від 08.10.2015 (т. 1, а.с. 129-131). В апеляційній скарзі зазначила, що судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення. Порушення норм матеріального і процесуального права полягає в тому, що суд першої інстанції беззаперечно прийняв наданий позивачем розрахунок заборгованості без його фактичної перевірки, хоча розмір штрафних санкцій значно перевищує розмір заборгованості.

Також порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на думку відповідачки полягало в тому, що вона фактично була позбавлена можливості надати свої докази на підтвердження своєї позиції щодо розміру заборгованості, заявити клопотання про призначення судово-економічної експертизи, клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки не була повідомлена про час та місце розгляду справи. Враховуючи зазначене, апелянт просила застосувати до вказаного судового спору наслідки спливу строку позовної давності, скасувати заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 08.10.2015 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ч. 1 ст. 360 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Оскільки позивач своїм правом на подання відзиву не скористався, а згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, колегія суддів розглянула справу в межах доводів апеляційної скарги, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 7.1.3 Кредитного договору, в разі виникнення заборгованості по Спеціальному картковому рахунку (суми овердрафту і нарахованих процентів) та її непогашення в терміни, визначені цим Договором, Власник Рахунку гарантує повернення суми цієї заборгованості Банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому.

Порушенням зобов`язання, як зазначено в ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи і вірно встановлено судом першої інстанції, 07.02.2013 між Відділенням № 1 Київського ГРВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 0005 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ASSUE (т. 1, а.с. 6-8), відповідно до якого на підставі заяви Позичальника відкрито спеціальний картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривні. 07.02.2013 між сторонами по справі укладено додаткову угоду № 1 до Договору (т. 1, а.с. 9-10), відповідно до умов якої Банк надав Позичальнику грошові кошти на споживчі цілі, шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії з лімітом у розмірі 16 000 грн. на термін з 23.01.2013 по 22.01.2015, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32 % річних.

Отже, позивач добросовісно виконав покладені на нього умовами Договору обов`язки. Водночас, як вбачається з розрахунку представника позивача, відповідачка не виконувала умови договору, у зв`язку з чим станом на 12.03.2015 утворилася заборгованість по кредиту та процентах, що дало право банку нарахувати пеню, 3% річних по заборгованості та суму індексу інфляції. Загальна сума заборгованості становить 35 239 грн. 56 коп.

Враховуючи недобросовісне виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань, визначених умовами Договору, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту за період з 15.02.2013 по 12.03.2015 у розмірі 15 297 грн. 69 коп. та процентів за користування кредитними коштами за період з 28.02.2013 по 12.03.2015 у розмірі 3 765 грн. 92 коп.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено строк загальної позовної давності - три роки.

Відповідач просила суд апеляційної інстанції застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог.

Позивач звернувся до суду першої інстанції у березні 2015 року, з проханням стягнути заборгованість по кредитним коштам та процентам за користування кредитом, за період з лютого 2013 року по березень 2015 року, що підтверджується наданим позивачем Розрахунком ОСОБА_1 за Договором № 0005 від 07.02.2013 станом на 12 березня 2015 р. (т. 1 а.с. 14-15). Отже, строк позовної давності в цій частині позивачем не порушено.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність тривалістю один рік. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування пені та штрафних санкцій здійснювалося за період з 26.06.2013 по 12.03.2015.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що до вимог ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 пені та штрафних санкцій за період з 07.02.2013 по 12.03.2014 належить застосувати наслідки спливу строку позовної давності, а за період з 13.03.2014 по 12.03.2015 строки позовної давності не сплинули. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягають: пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 9 651 грн. 95 коп., пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 562 грн. 41 коп., 3% річних по заборгованості за кредитом у розмірі 452 грн. 43 коп., 3% річних по заборгованості за процентами у розмірі 26 грн. 37 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту у розмірі 4 999 грн. 37 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по процентах у розмірі 331 грн. 35 коп.

Отже, загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з урахуванням заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом, становить 35 087 грн. 49 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» підлягають частковому задоволенню, з ОСОБА_1 в дохід Держави необхідно стягнути 350 грн. 87 коп. у відшкодування судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщосправу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи вбачається, що судом належним чином виконувалися вимоги норм процесуального права щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 , направлялися запити та надавалися доручення про вручення судової повістки. Однак, з незалежних від суду причин, судові повістки відповідач не отримувала. Відтак, матеріали справи не містять документального підтвердження вручення відповідачу судових повісток, що суперечить положенням статті 74-76 ЦПК України ( в редакції закону, яка діяла на час розгляду справи). До того ж, повернення відділенням зв`язку судових повісток з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не можна вважати належним повідомленням особи, яка бере участь у справі, оскільки це не відповідає вимогам статті 76 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» пеню та штрафні санкції за період з 13.03.2014 по 12.03.2015, що разом складає 16 023 грн. 88 коп., а також заборгованість по кредиту та проценти за весь період користування кредитними коштами, у розмірі 19 063 грн. 61 коп.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 526, 530, 610, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 360, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року - задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість по кредиту та проценти за весь період користування кредитними коштами, у розмірі 19 063 грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» пеню та штрафні санкції за період з 13.03.2014 по 12.03.2015 у розмірі 16 023 грн. 88 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Держави судовий збір у розмірі 350 грн. 87 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги на судове рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді