Справа № 159/6703/18
Провадження № 2/159/367/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

з участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Ковельської міської ради про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на земельну ділянку. Заявлені вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 04.10.2001 помер її син ОСОБА_2, і після його смерті відкрилась спадщина на все, належне спадкодавцю майно, яку прийняв інший її син ОСОБА_3. Позивачка вказує, що 29.10.2017 року її син ОСОБА_3 помер, і після його смерті відкрилась спадщина на все, належне спадкодавцю майно, яку прийняла вона. Вказує також, що за життя її син ОСОБА_2 не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє імя. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, приватизація якої не завершена видачею правовстановлюючих документів, було відмовлено. Позивач вказує, що спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцю у завершенні процедури спадкування, а тому за вказаних обставин вона звернулась до суду з позовом про визнання за нею права на завершення приватизації та права на здійснення реєстрації права власності на своє ім'я.

Ухвалою судді від 03.01.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29.01.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду 29.01.2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.03.2019 року.

Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з»явились. Представником позивача було подано до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Ковельської міської ради у судове засідання не зявився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За змістом ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №207111 від 31.10.2017 року, виданого Ковельським міським відділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області, актовий запис №602, ОСОБА_3 помер 29.10.2017 року.

Із матеріалів спадкової справи №293/2018 року убачається, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 29.10.2017 року.

Окрім цього, відповідно до довідки №663 від 08.08.2018 року виданої РЖКП №2 ОСОБА_3 з 13.12.1988 року день смерті 29.10.2017 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім нього, у даному будинку зареєстрована по даний час його матір ОСОБА_1.

Із виписки із рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів №72 від 28.03.1991 року убачається, що ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 600 кв.м в м.Ковелі по вул.Молодіжна, 11, а з виписки із рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №351 від 05.11.1997 року убачається, що ОСОБА_2 було передано земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 600 кв.м в м.Ковелі по вул.Молодіжна, 11 у приватну власність.

Після смерті ОСОБА_2, 04.10.2001 року відкрилась спадщина, зокрема, на вищевказану земельну ділянку, яку прийняв його брат ОСОБА_3, який 29.10.2017 року також помер і не завершив процедуру приватизації земельної ділянки на своє ім»я.

Відповідно до повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №2088/01-16 від 15.11.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 про причині відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку на спадкодавця.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в т. ч., шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1 225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_2 за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а саме: отримав рішення відповідача як компетентного органу про передачу у власність йому спірної земельної ділянки; виготовив проект забудови земельної ділянки та розпочав її забудову, однак, за життя не оформив у встановленому законом порядку права власності на спірну земельну ділянку. Такі права в порядку спадкування перейшли до спадкоємця ОСОБА_3, який також за життя не оформив у встановленому законом порядку права власності на спірну земельну ділянку.

Як слідує з матеріалів справи оформлення за позивачем права власності на спадщину спірну земельну ділянку унеможливлене через відсутність правовстановлюючого документу на таку земельну ділянку на ім»я спадкодавця.

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за законом після смерті спадкодавця відкрилась 29.10.2017 року, останній за життя не набув права власності на спірну земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. Позивач, як спадкоємець у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця, набула права в порядку спадкування за законом, а саме: права на завершення приватизації та права на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на своє ім'я.

Таким чином, у судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують підставність заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.12-13, 19, 81, 200, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 1216 1218, 1220, 1225 ЦК України, ст. 125, п. «г» ч. 1 ст. 81, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (14.11.1937 р.н, НОМЕР_1 виданий 03.03.1999 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.) в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3, який помер 29 жовтня 2017 року, право на завершення приватизації земельної ділянки площею 600 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою Волинська область м.Ковель вул.Молодіжна, 11 та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на вищезазначену земельну ділянку на ім»я ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.03.2019 року.

ГоловуючаОСОБА_5