МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
______________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/355/19
УХВАЛА

29 травня 2019 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач: АТ КБ «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_1

предмет позову: стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває вищевказана справа.

17.01.2019 року ухвалою суду в порядку ст. 116 ЦПК України за клопотанням ОСОБА_1 у позивача АТ КБ «ПриватБанк» витребувані докази.

Ухвала суду набрала законної сили, направлена судом позивачу для виконання та була отримана ним, що підтверджується поштовим повідомленням №867.

Згідно із ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвала суду відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення.

Відповідно до статей 43, 44 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема:

- виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу ,

- сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи

- подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом

- не приховувати докази

- виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки .

- добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

На час вирішення спору позивач АТ КБ «ПриватБанк» ухвалу суду про витребування доказів не виконав, без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Таке невиконання процесуальних обов`язків позивачем перешкоджає розгляду справи, оскільки, позбавляє відповідача об`єктивної можливості доведення своїх заперечень проти позову шляхом, зокрема, призначення судової експертизи, може призвести до не повного та не об`єктивного встановлення обставин справи судом, є порушенням банком положень статей 43 та 44 ЦПК України.

Зазначене узгоджується із п. 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, за якою суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Такі вимоги національного процесуального закону відповідають прецедент ній практиці Європейського суду з прав людини, який виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Вирішуючи питання про застосування судом п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд виходить із рівності учасників справи щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що передбачено статтею 12 ЦПК України та визначене статтею 44 ЦПК України як зловживання процесуальними правами.

Суд не враховує кількість томів справи, зібрані докази, складність справи, оскільки вказані обставини не можуть мати процесуального значення для застосування п.9 ч.1 статті 257 ЦПК України, не дисциплінують учасників справи.

Оскільки АТ КБ «ПриватБанк» отримало ухвалу суду про витребування доказів, без поважних причин не подало витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, позовна заява підлягає залишенню без розгляду в порядку п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК, що не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду на загальних підставах, визначених процесуальним законом.

Керуючись статтями 43, 44, п. 9 ч.1 ст. 257, ст. 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає йому у повторному зверненні із заявою до суду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст.ст. 354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Повний текст ухвали направити учасникам справи.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 05.06.2019 року