Справа № 127/8183/19
Провадження № 22-ц/801/2141/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 рокуСправа № 127/8183/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Сала Т.Б., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, постановлену суддею Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Лариси Сергіївни про визнання заповіту недійсним.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_3 заявила клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи. На вирішення експертів просила зокрема поставити наступне питання : чи усвідомлювала ОСОБА_4 значення своїх дій , давала належну оцінку та керувала ними 24.12.2012 року під час складання заповіту на ім`я ОСОБА_1 ?

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року заявлене клопотання було задоволено, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. В задоволенні клопотання ОСОБА_2 відмовити.

В якості основного доводу скаржник посилається на те, що зазначена експертиза відносно померлої ОСОБА_4 вже була проведена Вінницькою обласною психоневрологічною лікарнею ім. акад. О.І. Ющенка і питання, які поставленні позивачем в клопотанні вже вирішені судом, що підтверджується Висновком № 9 від 05.06.2014.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу від учасників судового розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі, необхідні спеціальні знання.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2004 Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення (Т.1 а.с. 226-232) в цивільній справі № 127/18305/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, яким визнано заповіт складаний 21.05.2013 ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_5 недійсним.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19.01.2015 (Т.1 а.с. 233-236) вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08.04.2015 року рішення в частині позову ОСОБА_1 скасовано. В цій частині направлено справу на новий розгляд в суд першої інстанції. В решті рішення залишено без змін.

31.05.2017 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 06.06.2018 року, позов ОСОБА_1 було задоволено.

В ході розгляду вищезазначеної справи судом ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2014 року було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1.Чи страждала ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, чи перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності?

2.Чи могла ОСОБА_4 усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та передбачати їх наслідки в період з 20.12.2012 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням захворювань, визначених в її медичних документах?

В акті проведеної експертизи № 9 від 05.06.2014 (Т.2 а.с. 11-12) експерти надали свій висновок, що на момент підписання заповіту від 24.12.2012 ОСОБА_4 на хронічне душевне захворювання не страждала, а виявляла органічний розлад особистості змішаного (судинного, атеросклеротичного) ґенезу. За своїм психічним станом ОСОБА_4 на час складання заповіту від 24.12.2012 могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Дати відповідь на запитання щодо того, чи хворіла ОСОБА_4 на психічне захворювання на час підписання заповіту від 21.05.2013, не є можливим.

Згідно п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпна), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення є зловживанням процесуальними правами.

Питання, які ставить позивач в клопотанні перед судом першої інстанції, вже вирішені судом у цивільній справі № 127/18305/13-ц, про що останній було достеменно відомо, що підтверджується і обставинами, викладеними в її позові так матеріалами справи.

На це суд першої інстанції уваги не звернув і не дав цьому належної правової оцінки.

Суд апеляційної інстанції оцінює дії ОСОБА_2 , як зловживання з її боку процесуальними правами, як учасника судового процесу.

Ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам процесу в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями п.3 ч.1 ст. 260 ЦПК України встановлено, що ухвала суду складається, в тому числі, із мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, в супереч ст.260 ЦПК України, призначаючи експертизу і ставлячи питання перед експертом, не заначив, як мотивів так і висновків, з яких він виходив, вирішуючи дане питання.

Не мотивував належним чином суд свій висновок про необхідність призначення експертизи в цілому, а саме для з`ясування яких обставин у справі така експертиза необхідна. Лише обмежився загальною фразою про необхідність призначення такої експертизи.

Апеляційний суд звертає увагу, що задовольняючи клопотання про призначення судової посмертної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції не врахував, що така експертиза вже була проведена, що підтверджується Актом № 9 від 05.06.2014, з тих самих питань, які ставить ОСОБА_2 у заявленому клопотанні.

Ч.3 ст.44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з врахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу заяву клопотання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, призначаючи у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, допустив порушення норм процесуального права, що потягло за собою постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню, клопотання про призначення експертизи залишенню без розгляду, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зміст ст.44 ЦПК України вказує на те, що дана стаття не містить вичерпний перелік зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду.

З врахуванням конкретних обставин справи суд може визнати і інші дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зловживанням процесуальними правами.

Такий висновок суду узгоджується із постановою Великої палати Верховного суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц.

При продовженні судового розгляду, суд першої інстанції, з врахуванням конкретних обставин справи має в тому числі перевірити, чи є подання позовної заяви ОСОБА_2 разом із іншими позивачами, відносно яких закрито провадження у справі діями по зловживанню процесуальними правами.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та спростовують висновки суду, а тому приймаються до уваги апеляційним судом.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначив Європейський Суд з прав людини у справі "Ноймайстер проти Австрії" (1968 рік), кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що необґрунтоване проведення експертизи та зупинення провадження у даній справі є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року скасувати.

Клопотання ОСОБА_3 про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи залишити без розгляду.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до положень статті 389 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2019 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: Т.Б. Сало

Т.М. Шемета