Провадження № 2/127/5632/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» в грудні 2018 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.05.2017 року між ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № АК-6185299, відносно транспортного засобу Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_1.

20.10.2017 року в м. Вінниця по вул. А. Первозванного відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota Camry, державний № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу засобу Volkswagen Transporter, державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

Згідно Європротоколу відповідача було визнано винним у вчиненні даного ДТП.

Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт № 25 від 21.11.2017 року.

На підставі вище зазначеного страхового акту ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 27000,00 грн.

Згідно п. 8 договору АК/6185299 забезпечений т.з Volkswagen Transporter, державний № НОМЕР_1 не має використовуватись як таксі.

Разом з тим, відповідно до «Акту огляду транспортного засобу» забезпечений т.з Volkswagen Transporter, державний № НОМЕР_1 експлуатувався як таксі.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив п. 8 договору АК/6185299 та умови ст. 13.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У звязку з вищевказаним відповідач має відшкодувати ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» 13500, 00 грн.

Позивач ОСОБА_3 "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_1" просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 13500,00 грн. завданих збитків в порядку регресу та 1762,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 29.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином поштовими повідомленнями. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в прохальній частині якого зазначено про розгляд справи у відсутність відповідача, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відзив аргументований тим, що 22.05.2017 року між ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1.

Забезпечений транспортний засіб Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1, належить відповідачу на праві приватної власності і він володіє, користується і розпоряджається ним на власний розсуд, зокрема користується транспортним засобом для власних та сімейних потреб.

В день, і безпосередньо в момент настання ДТП відповідач використовував авто для особистого користування, не перевозив людей.

ОСОБА_2 проживає в районі м. Вінниця, який територіально близько до місця ДТП, і в той час відповідач їхав зі своєю дружиною ОСОБА_5 до місця проживання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

20.10.2017 року в м. Вінниця по вул. А. Первозванного відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota Camry, державний № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу засобу Volkswagen Transporter, державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність була застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6185299.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_2 визнав свою вину у настанні даної дорожньо-траспортної пригоди.

07.11.2017 року потерпілий ОСОБА_4, з метою отримання відшкодування, скористався своїм правом, передбаченим ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та звернувся до ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт № 25 від 21.11.2017 року.

На підставі вище зазначеного страхового акту, відповідно до вимог ст. 22 ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 27000,00 грн.

11.04.2018 року позивач направив відповідачу лист-претензію з вимогою сплатити борг, проте відповідач на вимогу не відреагував та заборгованість не сплатив.

У звязку з невідшкодуванням відповідачем у добровільному порядку завданої шкоди, згідно з положеннями ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування" позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків в порядку регресу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. У даному випадку таким актом є ЗУ "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Добровільно відшкодувати заподіяний збиток відповідач не бажає.

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов Договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

За п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ст. 38-1.1 Закону України ««Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент ДТП, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Згідно п. 8 договору АК/6185299 забезпечений т.з Volkswagen Transporter, державний № НОМЕР_1 не має використовуватись як таксі.

Разом з тим, відповідно до Акту огляду транспортного засобу» забезпечений т.з Transporter, державний № НОМЕР_1 експлуатувався як таксі. Окрім того, а даному акті міститься підпис відповідача, що він ознайомлений та не заперечує факти, викладені в акті. Також як вбачається з фотододатків транспортний засіб містить опізнавальні знаки "таксі".

Таким чином, ОСОБА_2 порушив п. 8 договору АК/6185299 та умови ст. 13.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Таким чином, відповідач має відшкодувати ОСОБА_3 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» 13500,00 грн.

Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 1, 2, 11, 23, 979, 990, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 27, 64, 81, 95, 128, 141, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" до ОСОБА_2 про стягнення шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1" (04050, м. Київ вул. Глибочицька, 44, код ЄДРПОУ 24175269, п/р 0813 в Столична філія ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 380269) завдані збитки в порядку регресу в сумі 13500 (тринадцять тисяч пятсот) гривень 00 копійок, а також судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_1", МФО 380269, , адреса: м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 19-Б, оф. 9.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 35/15.

Суддя