Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/887/19
Провадження № 2/273/301/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. секретаря судових засідань Миронюк Л.К., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, комунального підприємства "Водоканал"Полісся" Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним,

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом , в якому просить ухвалити рішення , яким визнати частково недійсним та частково скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане 24 квітня 1996 року Бюро приватизації ВАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» в частині посвідчення права приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/ 4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи вимоги позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що він , починаючи з 01.08.1995 року по даний час проходить військову службу в Збройних силах України.

Під час проходження військової служби він перебував на квартирному обліку в Житомирському гарнізоні при Житомирському зональному відділі Військової служби правопорядку, складом сім`ї із чотирьох осіб: він, його дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , 2005 року народження та дочка ОСОБА_5 , 2013 року народження, в загальній черзі з 26.08.2004 року та в першочерговій черзі, як учасник бойових дій, з 01.12.2015 року.

У відповідності до приписів ст.ст. 3, 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах , у межах норм і відповідно до вимог , встановлених ЖК України , іншими законами , в порядку визначеному КМ України . Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягому усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано права на безоплатну приватизацію житла.

У березні 2019 року , у відповідності до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він почав збирати відповідні документи на виплату йому грошової компенсації для отримання жилого приміщення та дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватизував квартиру АДРЕСА_1 . Згідно вказаних обставин він є співвласником вказаної квартини в 1/ 4 її частині. Про такі дії його батька на той час він не знав, будь-якої згоди на приватизацію квартири батькам не надавав, оскільки на момент приватизації квартири він не проживав спільно з батьками, так як в період з 1995 року по 1999 рік перебував на навчанні в Одеському інституті Сухопутних військ.

Позивач посилається на те, що набуття права власності на вказану квартиру суперечить його правам та законним інтересам на отримання у власність житла по місцю проходження військової служби , його позбавили права на вільний вибір способу задоволення своїх потреб у житлі. Тому він вважає, що умови приватизації зазначеної квартири необхідно змінити, скасувавши її в частині передачі йому у приватну спільну часткову власність 1/4 частки квартири.

Свідоцтво про право власності на житло видане Бюро приватизації ВАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору», яке на даний час ліквідоване. Архіви не збереглися . Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 на теперішній час є Першотравенська селищна рада Баранівського району Житомирської області . Будинок переданий в оперативне управління КП «Водоканал`Полісся».

Таким чином, позивач вважає, що приватизація житла була проведена з порушенням Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала до суду заяву про визнання позову.

Представники відповідачів Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області та комунального підприємства "Володакал "Полісся" в судове засідання не з`явились , про час та місце розгляду справи вони повідомлені належно , що підтверджується поштовими повідомленнями . До суду надійшла заяви від представників відповідачів про визнання позову.

При таких обставинах фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Оскільки всі відповідачі позов визнали, про що подали письмові заяви , що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб , тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, суд постановляє рішення у підготочому судовому засіданні , що відповідає вимогам ч. 3 ст. 200 ЦПК України .

Так, судом встановлено, що згідно розпорядження бюро приватизації ВАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» від 24 квітня 1996 року № 35, передано на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . На підставі вказаного розпорядження видано свідоцтво про право власності на житло (а.с.22).

З довідки №224 від 28.01.2019 року, виданої ВЧ НОМЕР_1 , вбачається, що позивач з дружиною ОСОБА_3 , сином ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_3 з 01.07.2011 року ( а.с. 13) .
З 26.08.2004 року позивач ОСОБА_1 та його сім`я перебувають на квартирному обліку в Житомирському гарнізоні при ЖЗВ ВСП в загальній черзі, а також на першочергове отримання жилого приміщення як учасник бойових дій з 01.12.2015 року , що підтверджується довідкою №551 від 05.02.2019 року виданою квартирно-експлуатаційним відділом м. Житомира ( а.с. 15).
В позовній заяві позивач стверджує, що письмової згоди на отримання йому у спільну сумісну власність квартири не давав. Станом на 24.04.1996 року позивач був повнолітнім і мав особисто подавати заяву на приватизацію житла.

З довідки №22 від 30.01.2019 року, виданої Житомирським зональним відділом Військової служби правопорядку, вбачається, що майор ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Житомирському зональному відділі Військової служби правопорядку (а.с.14)

Відповідно до довідки за №01/13 від 02.04.2019 року , виданої ПАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» , бюро приватизації Першотравенського заводу ліквідовано, архіви не збереглися (а.с.26)

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області (а.с.20) . Мати позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 там же, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.21). Родинні відносини померлих із позивачем підтверджуються копією свідоцтва про народження останнього ( а.с. 7) .

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (станом на час виникнення спірних правовідносин) до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Статтею 64 Житлового кодексу України передбачено, що до членів сім`ї наймача належить дружина, чоловік наймача, їх діти і батьки, якщо вони постійно проживають разом з наймачем ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону та п. 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року за № 56, передача квартир у власність здійснюється лише з письмової згоди всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири.

Аналіз вказаних вище норм вказує на те, що право на приватизацію житла та згоду на приватизацію квартири іншими членами сім`ї повинна давати кожна особа, яка проживає або має право на проживання у цій квартирі.

В позовній заяві позивач стверджує, що безпідставне, тобто, всупереч вимогам чинного на той час законодавства, набуття ним у власність частки квартири АДРЕСА_1 , суперечить його правам та інтересам на отримання у власність житла по місцю проходження служби. Він відповідної згоди не надавав, із батьками на той час не проживав фактично, так як навчався ( а.с. 8-10)

Будь-яких доказів на спростування викладених в позовній заяві обставин в матеріалах справи не міститься, відповідачі позовні вимоги визнали повність, як зазначено вище.

Таким чином, суд вважає, що розпорядження Бюро приватизації ВАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» № 35 від 24.04.1996 року в частині передачі ОСОБА_1 в спільну часткову власність з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 було ухвалено з порушенням ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прав позивача, тому слід визнати частково недійсним і скасувати частково видане на підставі цього розпорядження свідоцтво про право власності на житло від 24 квітня 1996 року в частині , що стосується позивача ОСОБА_1 .

Згідно п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 17,81,83,89, 141,142, 200, 206, 247, 258-259, 263 -268

ЦПК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ЖК України , суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.

Визнати частково недійсним та частково скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане 24 квітня 1996 року Бюро приватизації ВАТ «Першотравенський завод електротехнічного фарфору» в частині посвідчення права приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/ 4 частку квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи , якому рішення суду не було вручено у день його проголошення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного

Суддя: О.П.Михалюк