Справа № 2-3457/11
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:
головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.
секретар БАЛКОВИЙ Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові питання ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на майно, поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя з врахуванням боргів,
в с т а н о в и в :
Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 27.03.2019р. задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на майно, поділ спільного майна подружжя та частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя з врахуванням боргів.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20.05.2019р. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27.03.2019р. повернуто для вирішення питання ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання судових витрат та зазначення дати складання повного тексту оскаржуваного рішення.

За ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає за можливе вирішити питання ухвалення додаткового рішення без виклику учасників провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Представник позивача ОСОБА_5 подав 14.06.2019р. письмові пояснення щодо вирішення питання судових витрат і ухвалення додаткового рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.

За п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати;

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 при зверненні в суд 29.12.2011р. з позовом про поділ майна подружжя сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру у максимальному розмірі 2823,0грн. Крім того, сплачено 94,10грн. та 107,30грн. судового бору за забезпечення позову та доказів.

Також встановлено, що ОСОБА_1 29.03.2012р. подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій крім вимог поділу спільного майна подружжя додатково заявила вимогу про визнання 73/100 частини квартири на АДРЕСА_1 її особистою власністю. При цьому позивачка не сплатила судовий збір за цю вимогу, який мав становити максимальний розмір судового збору 3219,00грн.

Крім того, ОСОБА_1 10.03.2018р. сплатила 20020,0грн. за проведення судової інженерно-технічної експертизи №193/194/195/196/197/198 від 28.08.2018р., що стверджується копією квитанції і супровідним листом до експертизи.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, їй мають бути відшкодовані за рахунок відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати 2823,0грн., 94,10грн., 107,30грн. та 20020,0грн. разом 23044,40грн. Несплачений нею судовий збір в розмірі 3219,00грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держав.

Сплачені позивачкою 7,50грн. судового збору за повторну видачу копії ухвали відшкодуванню не підлягають.

Витрати на проведення інших експертиз у справі, відповідно до увал суду про їх призначення, покладалися на сторони в рівних частках. Документального підтвердження про те хто зі сторін яку суму сплатив за проведення експертизи суду не надано. Тому прийняти обґрунтоване рішення про розподіл цих витрат суд не може. Питання розподілу цих витрат суд не розглядає.

Відповідачем ОСОБА_2 при зверненні в суд 29.08.2014р. із зустрічним позовом сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру у максимальному розмірі 3654,0грн. Крім того, сплачено 107,30грн. судового збору за забезпечення позову.

Оскільки зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково, суд вважає за необхідне половину понесених відповідачем і документально підтверджених судових витрат в сумі 1880,65грн. покласти на позивачку ОСОБА_1

Подальші уточнення позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог стосовно порядку поділу спільного майна подружжя та врахування боргів за кредитними зобов`язаннями, суд вважає не є підставою для додаткового стягнення судового збору.

За ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 необхідно стягнути 21163,75грн. (23044,40грн. - 1880,65грн.) судових витрат, в дохід держави стягнути 3219,00грн. судового збору.

Крім того, відповідно до дати внесення повного тексту рішення суду до ЄДРСР, датою складання повного тексту рішення є 05 квітня 2019 року.

Керуючись ст.ст.259,263,264,265,270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Ухвалити додаткове рішення у справі №2-3457/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на майно, поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя з врахуванням боргів.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНПП НОМЕР_2 ) 21 163,75грн. судових витрат.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 3219,00грн. судового збору.

Датою складання повного тексту рішення у справі від 27 березня 2019 року є 05 квітня 2019 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська