ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6303/18
Провадження № 2/362/933/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

з участі секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з навчанням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з навчанням, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку та всіх видів доходу ОСОБА_2 , починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення доньки навчання.

В обґрунтування позову посилається на те, що 06 вересня 2016 року з ОСОБА_2 вони розірвали шлюб, від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. На даний час донька є повнолітньою, однак продовжує навчатися на третьому курсі денної форми навчання Київського національного університету технологій та дизайну. Та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно-отримувати заробіток. Зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання. Кожного дня дитина їздить до м. Києва на навчання, на дорогу і харчування витрачає.

Вказана цивільна справа надійшла до суду 01.11.2018 року та перебувала у провадженні судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнка С.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2019 року у зв`язку з відстороненням від посади судді Корнієнка С.В . рішенням ВРП №1107/3-дп/15-19 від 10.04.2019 року вказану справу передано до провадження судді Лебідь-Гавенко Г.М.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року прийнято справу до провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання (а.с. 23).

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 16).

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився надіслав до суду письму заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вимоги позову визнав в повному обсязі (а.с. 26).

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що строни перебували у зареєстрованому шлюбі, якій на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2016 року було розірвано (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).

Як вбачається із довідки Київського національного університету технологій та дизайну №100 від 03.09.2018 року, що ОСОБА_3 дійсно є студентом ІІІ курсу денної форми навчання факультету «індустрії моди» та закінчує навчання 30 червня 2020 року (а.с. 11).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За вимогами ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати

Зі змісту ст. 182, ч. 1, 2 ст. 199, ст. 200 СК України вбачається, що міра (розмір) участі батьків в утриманні дитини до досягнення нею повноліття та утриманням повнолітнього у зв`язку з продовженням навчання, - є рівною, оскільки не лише батько зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину та повнолітнього, який навчається, але такий обов`язок покладається й на матір, можливість нею надавати утримання, при цьому необхідно враховувати: чи є реальна потреба повнолітнього, який навчається, у матеріальній допомозі на навчання; чи є можливість надання одному з батьків (зокрема, батькові) матеріальної допомоги повнолітньому, який навчається; чи є обставини, зазначені у ст. 182 СК України, які впливають на можливість надання допомоги повнолітньому, який навчається, а саме, наявність у платника аліментів інших дітей (п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України).

Пунктом 20 Постанови Пленуму ВСУ за № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач є особою працездатного віку, обмежень щодо його працевлаштування судом не встановлено, крім того не надав до суду належні та допустимі докази в підтвердження свого тяжкого матеріального становища, щодо не можливості сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання та щодо будь-яких інших обставин, що мають істотне значення для звільнення від сплати аліментів на повнолітню доньку, та не надав доказів, які б спростовували доводи позивача.

Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставлений у залежність від матеріального стану батьків, то суд, із врахуванням вимог ст. 182 СК України, приходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання на денному відділенні Київського національного університету технологій та дизайну, в розмірі 1/4 заробітку та всіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 01.11.2018 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до 30 червня 2020 року, але не більше як досягнення нею 23 років.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 01.11.2018 року.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

На підставі ст.ст.133,141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 181, 182, 191, 198, 199, 200 СК України, статтями 4, 12, 13, 19, 76, 77, 133, 141, 206, 259, 263-215, 224-265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з навчанням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 заробітку та всіх видів доходу починаючи з 01.11.2018 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , тобто до 30 червня 2020 року , але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко