Ухвала

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 363/1885/16

провадження № 61-39380св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Садівниче товариство «Акація», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,

треті особи: ОСОБА_4 , Головне управління юстиції в Харківській області (правонаступник Державної реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції), приватний нотаріус Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Тетяна Вікторівна,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Головне управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18 січня 2018 року у складі судді Слурденко О. І. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року у складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Бровченка І. О., Кружиліної О. А.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, до Садівничого товариства «Акація» (далі - СТ «Акація», Товариство), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Харківській області), треті особи: ОСОБА_4 , Головне управління юстиції в Харківській області (далі - ГУЮ в Харківській області), приватний нотаріус Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області (далі - Чугуївський МНО Харківської області) Алексик Т. В., про визнання правочинів недійсними, визнання права власності та просив: визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 19 серпня 2015 року № 1112-СГ про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою ОСОБА_2 ; визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 15 жовтня 2015 року № 2532-СГ про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ; визнати недійсним свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно від 09 листопада 2015 року, видане на ім`я ОСОБА_2 державною реєстраційною службою Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,12 га (кадастровий номер НОМЕР_3 ) для індивідуального садівництва, розташовану за межами населених пунктів Кочетоцької селищної ради на території Чугуївського району Харківської області по вулиці Цегельній в обслуговуючому кооперативі СТ «Акація»; визнати недійсним нотаріально посвідчений договір дарування вищевказаної земельної ділянки, укладений 14 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати за ним право власності на спірну ділянку і розташований на ній садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що в травні 2008 року він та ОСОБА_4 , який на той час був членом обслуговуючого кооперативу СТ «Акація», дійшли згоди щодо передачі йому в користування земельної ділянки № НОМЕР_2 для індивідуального садівництва за 2 500 грн. Рішенням загальних зборів Товариства ОСОБА_4 було виключено, а його - включено до складу членів кооперативу. 18 травня 2008 року ОСОБА_4 передав йому книжку садовода, на підставі якої він почав регулярно сплачувати членські внески. Без отримання у встановленому порядку дозволу він побудував на спірній ділянці садовий будинок, дві майстерні, сарай та інші господарські споруди. У 2009 році він отримав довідку про членство в кооперативі та розпочав процедуру оформлення права власності на землю. У зв`язку із втратою виконавцем землевпорядних робіт -суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_5 наданих ним документів він був вимушений повторно їх збирати. Наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 06 жовтня 2015 року № 2361-СГ йому було надано дозвіл на розробку технічної документації на вищевказану ділянку. Проте згодом він дізнався, що такий самий дозвіл вже було надано ОСОБА_2 , який у листопаді 2015 року оформив на своє ім`я право власності на землю, а 14 січня 2016 року - подарував її ОСОБА_3 разом із садовим будинком та господарськими будівлями і спорудами. Вважає, що таке оформлення права власності на сторонню особу (не члена кооперативу) є незаконним і не могло відбутися без участі голови СТ «Акація».

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 18 січня 2018 року позов задоволено частково. Визнано недійсними наказ ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 19 серпня 2015 року № 1112-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_2 та наказ ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 15 жовтня 2015 року № 2532-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 Визнано недійсним свідоцтво серії НОМЕР_1 про право власності на нерухоме майно від 09 листопада 2015 року, видане на ім`я ОСОБА_2 державною реєстраційною службою Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , призначену для індивідуального садівництва, розташовану за межами населених пунктів Кочетоцької селищної ради на території Чугуївського району Харківської області по вулиці Цегельній в обслуговуючому кооперативі СТ «Акація». Визнано договір дарування, укладений 14 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського МНО Харківської області Алексик Т. В., за реєстровим № 21 у відношенні земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , призначеної для індивідуального садівництва та розташованої за межами населених пунктів Кочетоцької селищної ради на території Чугуївського району Харківської області по вулиці Цегельній в обслуговуючому кооперативі СТ «Акація», недійсним з моменту його укладання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 , будучи повноправним членом СТ «Акація», правомірно користувався спірноюземельною ділянкою та споруджував на ній будівлі. При цьому правління Товариства неодноразово надавало позивачу згоду на виготовлення робочого проекту на електропостачання, виготовлення технічного паспорта та документації для подальшої приватизації ділянки. В той же час в матеріалах справи відсутні докази щодо членства ОСОБА_2 в обслуговуючому кооперативі, а доводи відповідачів про те, що рішенням загальних зборів Товариства ОСОБА_1 було виключено з його членів, нічим не підтвердженні.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року апеляційні скарги ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18 січня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У липні 2018 року ГУ Держгеокадастру у Харківській областіподало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що у своєму рішенні суд першої інстанції не дав оцінки правомірності наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розроблення та затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , а висновок апеляційного суду про відсутність підстав для їх видання є необґрунтованим. При цьому суди не звернули уваги на те, що вказані накази є ненормативними актами органу виконавчої влади, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання шляхом набуття особою права власності на земельну ділянку. Звертаючись до ГУ Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, ОСОБА_2 надав всі необхідні документи, в тому числі довідку СТ «Акація», в якій було зазначено про його членство в Товаристві та перебування у нього в користуванні спірної ділянки. Наявність рішення (розпорядження) про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою не є підставою для відмови іншій особі у надані такого ж дозволу.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Чугуївського міського суду Харківської області.

13 березня 2019 року справа № 363/1885/16 надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У червні 2019 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області подало до суду касаційної інстанції заяву, в якій просило постановити ухвалу про закриття касаційного провадження у справі на підставі частини четвертої статті 398 ЦПК України, а також повернути йому судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження. У разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається. Суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

Матеріали цивільної справи не містять заяв про приєднання до касаційної скарги.

Враховуючи, що заяву про відмову від касаційної скарги подано до закінчення касаційного провадження і відсутні підстави, передбачені частиною п`ятою статті 206 ЦПК України, вказана заява підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження, то сплачений ГУ Держгеокадастру у Харківській області судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 7 680 грн необхідно йому повернути.

Керуючись статтями 396, 398 ЦПК України, пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір»Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Держгеокадастру у Харківській областіпро відмову від касаційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській областівід касаційної скарги на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року.

Касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській областіна рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Акація»», ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: ОСОБА_4 , Головне управління юстиції в Харківській області (як правонаступник Державної реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції), приватний нотаріус Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Тетяна Вікторівна, про визнання правочинів недійсними та визнання права власностізакрити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській областісплачений ним судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 7 680 (сім тисяч шістсот вісімдесят) грн згідно з платіжним дорученням від 21 червня 2018 року № 699, що внесений на розрахунковий рахунок № 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві; код ЄДРПОУ - 38004897; код банку отримувача - 820019.

Копію ухвали та оригінал квитанції від 21 червня 2018 року № 699 направити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов