РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/4509/18

Провадження № 22-ц/4815/504/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Гнатущенко Ю.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення 30.01.2019

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Бондаренко Н.В.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

з участю сторін та їх представників: ОСОБА_1 , адвокат Шевчук О.А., ОСОБА_2., адвокат Шмайхель А.К., ОСОБА_9.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 від імені та в інтересах якого діє законний представник (опікун) ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 у вересні 2018 р. звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(внук) та просить визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті її сина ОСОБА_5 та батька відповідача, право власності на спадкове майно - 1/6 частки житлового будинку загальною площею 149,7 кв.м., житловою площею 87,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/6 частки земельної ділянки площею 0,125 га кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується із вказаним рішенням суду першої інстанції з підстав, визначених ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Зазначає, що суд першої інстанції, відмовивши в задоволенні позову, послався на відсутність визначення частки померлого у спільному майні подружжя (а не на відсутність державної реєстрації права власності за померлим, як вказав нотаріус у постанові від 24.01.2018 про відмову у вчиненні нотаріальних дій), що на думку суду унеможливлює визначення права власності на частку майна за спадкоємцем померлого. Однак позивач не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на те, що Сімейний кодекс України встановлює презумпцію спільності майна подружжя та рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності.

Вважає, що у суду не було перешкод визначити її частку у спадковому майні в розмірі 1/3 частки від Ѕ частки її сина у спільному майні подружжя (що становить 1/6 частки на житловий будинок і 1/6 частки на земельну ділянку), оскільки після смерті її сина його спадщину прийняло троє спадкоємців : позивач, її внук та її невістка.

Вказує, що факт набуття спірних земельної ділянки та житлового будинку у спільну сумісну власність подружжя є доведеним і суд першої інстанції безпідставно послався на неможливість встановлення, що спірне майно дійсно перебувало у спільній сумісній власності подружжя.

Також вказує на те, що крім неї, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 немає інших спадкоємців, які приймали спадщину після смерті її сина, ОСОБА_5 , а тому висновок суду про відсутність інших належних відповідачів у справі за її позовом є неправильним.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу, у визначений судом апеляційної інстанції строк, не надходив.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Шевчук О.А., в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_4 та її представник адвокат Шмайхель А.К., просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Представник орган опіки та піклування ОСОБА_9. також просила рішення місцевого суду залишити без змін.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходячи із підстав позову щодо визначення самою позивачкою частки померлого у спільній сумісній власності подружжя: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружини ОСОБА_6 , яка померла після прийняття спадщини після свого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_5 та їх сина по 1/3 від Ѕ у спільному сумісному майні подружжя, вважав, що належним відповідачем у вказаному позові, крім малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен бути ще й інший з подружжя, а в даному випадку - ті, хто прийняли спадщину після ОСОБА_6

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія судів апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.07.2005 р. у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п.п. 1.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.01.2017 року позивач ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_6 з письмової згоди чоловіка ОСОБА_5 придбала у особисту приватну власність земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,1250 га за кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с. 20).

Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2017 р. ОСОБА_6 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Виконавчим комітетом Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області (серія НОМЕР_2 ).

Зі спадкової справи 178/2017 вбачається, що після його смерті, позивач ОСОБА_1 13.07.2017 року звернулася до Другої Рівненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім неї, із заявами про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 р. звернулася ОСОБА_6 у своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_3

28.12.2017 р. позивачу нотаріусом роз`яснено, що слід надати оригінали або копії документів, що підтверджують право власності на спадкове майно: житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

24.01.2018 р. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Гордійчук В.П. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно, оскільки саном на 24.01.2018 р. будинок та земельна ділянка померлому ОСОБА_5 не належать.

Згідно з Свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.02.2018 р. позивач ОСОБА_1 отримала спадщину:

на 1/3 частку від вказаної у свідоцтві Ѕ частки виробничо-складської будівлі (літ.Б-1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі рішення Третейського суду від 06.06.2007 р.

на 1/3 частку від вказаної у свідоцтві Ѕ частки машини (екскаватор колісний), марки JCB-3CX, що належала померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ;

на 1/3 частку від вказаної у свідоцтві НОМЕР_3 частки автомобіля легковий-в седан, марки HONDA, що належав померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ.

27.02.2018 нотаріус у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина ОСОБА_5 на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив ОСОБА_6 щодо надання до 06.03.2018 р. правовстановлюючих документів на вказане майно.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги після смерті своєї доньки ОСОБА_6 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Порядок спадкування частки померлого у спільній власності з іншими особами визначений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Отже, визначення частки померлого у спільному сумісному майні можливе лише за умови наявності згоди іншого з подружжя.

На час звернення позивача до суду 20.09.2018 р. з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її сина ОСОБА_5 , дружина померлого ОСОБА_6 прийняла після нього спадщину і отримала свідоцтва про право на спадщину на відповідне майно у рівних частках разом із позивачем та своїм сином - відповідачем у справі, після чого померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За життя ОСОБА_6 , після відмови нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку і земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка не залучала до участі в даній справі в якості відповідача ОСОБА_4 , як спадкоємця першої черги після смерті її доньки ОСОБА_6 або з окремим позовом до суду до ОСОБА_6 про визначення частки у спадковому майні чи про визнання права власності на його частку, зокрема, щодо земельної ділянки, яку сама і продала ОСОБА_6 зі згоди ОСОБА_5 в особисту приватну власність - не зверталась.

При зверненні до суду з таким позовом необхідно довести суду, коли саме було набуте майно, на яких підставах, чи дійсно таке майно має бути віднесене до спільного сумісного майна подружжя.

Лише після встановлення судом, що спірне майно дійсно перебувало у спільній сумісній власності померлого та відповідача (іншого з подружжя) суд вправі визначити частку померлого у такому майні та відповідно визнати за спадкоємцем його частку.

Отже, є правильним висновок суду першої інстанції, що виходячи із підстав позову щодо визначення самою позивачкою частки померлого у спільній сумісній власності подружжя: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружини ОСОБА_6 , яка померла після прийняття спадщини після свого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_4 ; та їх сина по 1/3 від Ѕ у спільному сумісному майні подружжя, крім малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен бути ще й інший з подружжя, а в даному випадку - ті, хто прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно доп.1ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає,

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 червня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.В. Бондаренко