УХВАЛА

22 березня 2019 року

м. Київ

справа № 581/448/18

провадження № 61-4966 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Сумського апеляційного суду від 16 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом і з уточненням вимог просив стягнути з відповідача 20 115,01 грн заборгованості з виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток і 16 271,36 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 березня 2018 року по 03 жовтня 2018 року, а всього - 36 386,37 грн.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2018 року в складі судді Кузьмінського О. В. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 16 січня 2019 року в складі колегії суддів Кононенко О. Ю., Криворотенко В. І., Собина О. І., апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2018 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 20 115,01 грн заборгованості з виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток і 16 271,36 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 березня 2018 року по 03 жовтня 2018 року.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ФОП ОСОБА_2 на вказане судове рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі не перевищує 192 100 грн, тому справа є малозначною в силу закону.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року), Azyukovska v. Ukraine (Азюковська проти України) від 09 жовтня 2018 року.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Сумського апеляційного суду від 16 січня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко