Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1238/18 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

з участю позивача та представника апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2018 року, яке ухвалене під головуванням судді Рудник М.І. у смт. Попільня

у цивільній справі №288/1238/18 за позовом ОСОБА_2 до Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом. Просив встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті тітки ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 4,1176 га., що розташована на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку останній успадкував після смерті ОСОБА_6 , однак спадкових прав не оформив. В обгрунтування заявлених вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , яка є тіткою його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина серед іншого майна і на земельну ділянку площею 4,1176 га, розташовану на території Паволоцької сільської ради із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.04.2004 року. Його батько ОСОБА_5 вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном, так як протягом 6 місяців користувався належним тітці житловим будинком АДРЕСА_1 та обробляв земельну ділянку біля цього будинку, після чого він (позивач) вказану земельну ділянку приватизував та 01.03.2012 року отримав Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 . Оскільки за життя його батько не оформив право власності на спадкове майно, просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2018 року позов задоволено. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті тітки ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 4,1176 га., яка розташована на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після смерті ОСОБА_6 , однак спадкових прав не оформив.

У поданій через представника апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що є сином ОСОБА_7 , який спільно проживав більше 31 року зі своєю дружиною ОСОБА_6 , що підтверджується записами в погосподарських книгах. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та після його смерті син ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння майном, що підтверджується довідкою виконкому Паволоцької сільської ради Попільнянського району від 06.03.2018 року. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги на наявну в матеріалах справи довідку Паволоцької сілської ради про спільне проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до самої смерті, що спростовує доводи позивача про фактичний вступ у спадщину його батька. Окрім того, державний акт на право власності на спірну земельну ділянку був виданий 26.04.2004 року, тобто через 4 роки після смерті ОСОБА_6 , та в розумінні положень ЦК України не може входити до спадкової маси, оскільки на момент смерті спадкодавиці земля їй не належала. Окрім того, позивач оформив право власності на цю земельну ділянку в іншому порядку та з порушенням процедури.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно, проте в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звернувся та спадкова справа не заводилась (а.с.12,17).

З 1 січня 2004 року набрав чинності Цивільний Кодекс України.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК правила книги шостої Цивільного кодексу України

застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була

прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що з метою оформлення спадщини рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 червня 2018 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме: що ОСОБА_6 , власник Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 26.04.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №814, є тіткою ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_8 є сином ОСОБА_5 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 помер (а.с. 6).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 07 вересня 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено у оформленні спадкових прав і у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище спірну земельну ділянку через відсутність документів, що необхідні для підтвердження факту вступу в управління або володіння спадковим майном та факту прийняття спадщини, також поданий ними державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця та рекомендовано звернутись до суду.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 зазначив, що оскільки його батько не оформив право власності на майно в порядку спадкування після смерті його тітки, тому просив задовольнити його позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив достатності поданих доказів на підтвердження позовних вимог.

Оскаржуючи рішення в даній справі, ОСОБА_1 посилається на те, що цим рішенням зачіпаються його права.

Відповідно до ч.1 чт.352 ЦПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В обгрунтування доводів скарги, апелянт зазначає, що згідно з довідкою № 1104 від 16 серпня 2018 року Виконавчого комітету Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області вказано, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка села Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 і разом з нею проживав та був зареєстрований співмешканець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (в один день із спадкодавцем ОСОБА_6 )(а.с. 63).

Відповідно до довідки Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 06.03.2018 року №146 ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька ОСОБА_7 (а.с.69).

Отже, в даному випадку право апелянта на спадщину після смерті свого батька є похідним від права на цю ж спадщину останнього.

Разом з тим, на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 діючим на той час законодавством до кола спадкоємців за законом не були включені особи, що тривалий час проживали із спадкодавцем, та співмешканці.

За таких обставин ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_1 права на спадкування спірної земельної ділянки після смерті ОСОБА_6 не набули.

У зв`язку з наведеним оскаржуване рішення не зачіпає прав та охоронюваних законом інтересів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК суд закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 268,367,362,368,374,381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст ухвали складений 19.06.2019 року.