Дата документу 20.06.2019 Справа № 333/247/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/247/19Головуючий у 1-й інстанції Фунжий О.А. Повний текст рішення складено 22.03.2019 року.
Пр. № 22-ц/807/1938/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Онищенко Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с.2-5), в якому просив змінити розмір аліментів, які він сплачує на підставі договору про сплату аліментів від 29.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Свинаренко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1505, на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина до 2500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. В зв`язку з ускладненням взаємовідносин 12 жовтня 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, справа знаходиться до цього часу в провадженні суду. 29 жовтня 2018 р. сторони уклали нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів, згідно із яким позивач сплачує відповідачеві аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, розмір якої становить 6000,00 грн. щомісячно. З моменту укладення договору матеріальний став позивача значно погіршився, в зв`язку з чим він просив зменшити розмір аліментів.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю першої інстанції ОСОБА_4 (а.с. 17).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с.20) провадження у справі відкрито.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2019 року (а.с. 47-51) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 54-64) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 66).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 19 квітня 2019 року (а.с. 67), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 71).

ОСОБА_2 подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі (а.с. 72-77).

В автоматизованому порядку суддею Бєлка В.Ю. замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с.80-81).

Учасниками цієї справи відводів суддям апеляційного суду та самовідводів суддями апеляційного суду у цій справі не заявлено.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст. ст. 263-265, 279 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає не відповідає.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що сторони у цій справі - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.05.1995 року (свідоцтво про укладення шлюбу, копія а.с. 7), ОСОБА_1 у вересні 2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 (а.с. 15-16); сторони у цій справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження, копія а.с.8).

Сторони у цій справі, як батьки дитини, домовились між собою про розмір аліментів ОСОБА_1 , як батька, на дитину.

Зазначена домовленість батьків дитини - сторін у цій справ, була оформлена договором між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про сплату аліментів від 29 жовтня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Свинаренко О.В.(копія а.с. 9-10), за змістом п. 2 якого: батько зобов`язався виплачувати аліменти на утримання дитини у виді твердої грошової суми розмір якої за домовленістю сторін встановлений у сумі 6000,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а в разі якщо повнолітній син продовжить навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення. У разі зміни курсу національної валюти по відношенню до долару США, сума аліментів, яка сплачується за цим договором, повинна бути не менше еквіваленту 200 доларів США за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати аліментів. За змістом п. 13 договору за згодою сторін в період дії договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально; при відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання цього договору вирішується в судовому порядку.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги в обґрунтування позову позивача у цій справі доводи останнього щодо наявності у нього на утриманні батьків, вивезення всіх побутових приладів та меблів відповідачем із квартири позивача, оскільки останні не підтвердженні у цій справі належними допустимими доказами зі сторони позивача та не визнаються відповідачем.

Однак, в решті доводів позовної заяви позивача у цій справі, у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи; висновки суду першої інстанції про відсутність змін матеріального стану позивача ОСОБА_7 , як фізичної особи - підприємця - платника аліментів, та, відповідно, відсутності підстав для зміни розміру аліментів у цій справі на підставі ст. 192 СК України, визначеного раніше за домовленістю сторін, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 89 ЦПК України.

Так, в силу вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за …домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено…за рішенням суду за позовом платника…аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення …здоров`я …та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 надав суду першої інстанції у матеріали цієї справи в обґрунтування свого позову належні, допустимі докази зміни (погіршення) його матеріального стану, як платника аліментів, в сторону зменшення, зокрема: податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи від 11.10.2018 року та від 11.01.2019 року (копії а.с. 11-12), яким суд першої інстанції не надав належної оцінки.

В зазначених деклараціях зазначений загальний (валовий) дохід фізичної особи - підприємця позивача ОСОБА_7 , як платника аліментів, тобто без вирахування податків та зборів, валових витрат останнього (закупівля матеріалів та інструментів, оренда складу тощо) (а.с. 57 -60, 63 - копії видаткових накладних одержувача ФОП ОСОБА_1 за ІУ квартал 2018 року на загальну суму 19156,97 грн. та квитанції про сплати єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік 12.10.2018 року на суму 2457,18 грн. та єдиного податку на суму 26824,63 грн., надані ОСОБА_1 до його апеляційної скарги, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України як докази, передбачені ч. ч. 2,3 ст. 367 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача).

Позивач ОСОБА_1 зазначеними деклараціями довів, що його майновий стан змінився (зменшився, погіршився) порівняно із майновим станом на час укладення вищезазначеного договору сторін про сплату аліментів 29.10.2018 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_2 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача у цій справі, зокрема в частині зміни (зменшення, погіршення) матеріального стану позивача, як платника аліментів, та у спростування позову позивача у цій справі.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Встановлено, що прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віком від 6 до 18 років станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції (19 березня 2019 року) та перегляду апеляційним судом (20 червня 2019 року) з 01.01.2019 року становить 1921,00 грн.

Кожен із батьків в силу вимог ст. 141 СК України (рівність... обов`язків батьків щодо дитини) має забезпечити половину цього прожиткового мінімуму дитині на суму 960,50 грн. (розрахунок: 1921,00 грн. /2).

Розмір аліментів, до якого позивач у цій справі просить змінити (зменшити) аліменти, раніше визначені за домовленістю батьків, яка оформлена нотаріальним договором, на користь матері на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 2500,00 грн.

2500,00 грн. становить значно більше, ніж 960,50 грн.

За таких обставин, розмір аліментів, до якого позивач у цій справі просить змінити (зменшити) аліменти, раніше визначені за домовленістю батьків, яка оформлена нотаріальним договором, на користь матері на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обґрунтованим, доведеним, забезпечує якнайкращі інтереси дитини та не порушує прав позивача ОСОБА_1 , як платника аліментів.

Ст. 192 СК України в новій редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі, не містить взагалі будь-якої вказівки про те, з якої саме дати (дня) слід стягувати змінений розмір аліментів на дитину.

П. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить відповідне роз`яснення у цій частині, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Даний пункт даної постанови є чинним на час розгляду цієї справи апеляційним судом, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, а тому підлягає застосуванню у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2019 року у цій справі слід скасувати; ухвалити нове судове рішення; позов ОСОБА_1 задовольнити, змінити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з ОСОБА_1 у виді твердої грошової суми на підставі договору про сплату аліментів від 29.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Свинаренко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №15.05, на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з «6000,00 грн.» на «2500,00 грн.», починаючи з дня набрання законної сили постановою апеляційного суду у цій справі - 20 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що мати дитини, в разі якщо з нею проживає дитина та перебуває на її утриманні, не позбавлена у подальшому окремо від цієї справи права вирішувати питання про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в порядку ст. 185 СК України, що викликані хворобою дитини тощо.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2019 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) у виді твердої грошової суми на підставі договору про сплату аліментів від 29.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Свинаренко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 15.05, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з «6000,00 грн. (шість тисяч гривень)» на «2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень)», починаючи з дня набрання законної сили постановою апеляційного суду у цій справі - 20 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 20.06.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Онищенко Е.А.