Головуючий суду 1 інстанції - Чалий А.В.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 420/1757/18
Провадження № 22-ц/810/321/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Дронської І.О., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Чалого А.В. в смт. Новопсков Луганської області, повний текст рішення складено 11 березня 2019 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, в обґрунтування якого вказала, що 23 березня 2006 року між нею та відповідачем розірвано шлюб, від якого вони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем. ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу по спеціалізації оркестрові народні інструменти денного відділення обласного комунального закладу «Сєвєродонецький коледж культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва». Матеріальної допомоги, яку позивач надає сину, не достатньо для його утримання та забезпечення необхідних матеріальних умов належного рівня. Відповідач є працездатною особою, фізично здоровим, інших утриманців не має та може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. На час звернення до суду з позовом відповідач офіційно не працює, хоча фактично має дохід від роботи вахтовим методом на території РФ, за що отримує грошові кошти близько 10000 грн. на місяць.

В уточненій позовній заяві позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05 березня 2019 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчаннязадоволено повністю. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2018 року, на період навчання сина в учбовому закладі, але не більш, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що відповідач не надав суду належних, достатніх і допустимих доказів того, що не має доходу, а тому не має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач має реальну можливість надавати своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, матеріальну допомогу, оскільки відповідач є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, інших осіб на утриманні також не має, відомості про сплату аліментів іншим особам чи перебування в центрі зайнятості на обліку як безробітний не надані.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05 березня 2019 рокута ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, порушення судом норм процесуального та матеріального права. В подальшому відповідач змінив вимоги апеляційної скарги і просив зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_2 вказує на те, що до позовної заяви позивачем додана довідка про навчання їхнього сина, проте в цій довідці не визначений термін закінчення навчання.

Також, відповідач посилається на те, що згідно наданої позивачем довідки їхній син навчається на безоплатній основі та регулярно отримує кошти в рахунок компенсації пільгового проїзду, тому перебуває на повному державному забезпеченні. Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів того, що їхній син потребує матеріальної допомоги.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що не має постійного місця роботи, інколи має нерегулярні, мінливі доходи, які не перевищують прожитковий мінімум для працездатної особи, не має будь-якого нерухомого або рухомого майна, не має підсобного господарства, не має власного житла та мешкає в будинку свого брата.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року позивачу роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте від ОСОБА_1 не надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

Позивачка, яка приймала участь в судовому засдіанні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу не визнала.

Представник відповідача в судовому засіданні просив рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05 березня 2019 року змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Повернути судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце повідомлений належним чином і в установленому законом порядку.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені обставини про те, що сторони перебували у шлюбі до 23 березня 2006 року, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 березня 2006 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27 грудня 2011 року.

ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу спеціалізації оркестрові народні інструменти, про що свідчить довідка ОКЗ «Сєвєродонецький коледж культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва» від 05 жовтня 2018 року.

Згідно з довідкою про доходи № 85 від 14 вересня 2018 року загальна сума доходу, без урахування аліментів, який отримав громадянин ОСОБА_3 , за період з вересня 2017 року по серпень 2018 року становить 632 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 14476 від 07 листопада 2018 року, інформація про доходи ОСОБА_2 в ЦБД ДРФО відсутня.

Згідно з наданою копією трудової книжки серії НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_2 , записи про офіційне працевлаштування з 2014 року відсутні.

Також, суд виходив з того, що відповідач не надав суду належних, достатніх і допустимих доказів того, що не має доходу, а тому не має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Тому, з урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач має реальну можливість надавати своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, матеріальну допомогу, оскільки відповідач є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, інших осіб на утриманні також не має, відомості про сплату аліментів іншим особам чи перебування в центрі зайнятості на обліку як безробітний не надані.

Висновки суду першої інстанції в частині необхідності стягнення аліментів з відповідача на повнолітнього сини, який продовжує навчання, відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони

можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їхніх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Наведеному відповідають і роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку із навчанням в коледжі їхній з відповідачем син потребує матеріальної допомоги на витрати, які безпосередньо пов`язані з його навчанням, зокрема: витрати, пов`язані з необхідністю проживання в м. Сєвєродонецьку, на проїзд до м. Сєвєродонецька, витрати, пов`язані з придбанням необхідних меблів для проживання, побутових речей та оргтехніки для навчання, придбання продуктів харчування, взуття та одягу, засобів особистої гігієни, сплата послуг за Інтернет, мобільний зв`язок.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу спеціалізації оркестрові народні інструменти, про що свідчить довідка ОКЗ «Сєвєродонецький коледж культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва» від 05 жовтня 2018 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 21 січня 2019 року (наказ № 13 від 21 січня 2019 року) навчається в Сєвєродонецькому хіміко-механічному технікумі Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» на ІІ курсі денного відділення контрактного фінансування, строк закінчення навчального закладу 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою від 27 травня 2019 року № 04-05/521.

В суді апеляційної інстанції позивач зазначив, що син ОСОБА_3 змінив учбовий заклад і з 21 січня 2019 року навчається в Сєвєродонецькому хіміко-механічному технікумі Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля.

Отже, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 навчається в Сєвєродонецькому хіміко-механічному технікумі Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що повнолітній ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач ОСОБА_2 такої допомоги не надає, маючи реальну можливість надавати своєму синові матеріальну допомогу, оскільки відповідач є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, інших осіб на утриманні також не має, відомості про сплату аліментів іншим особам чи перебування в центрі зайнятості на обліку як безробітний не надані.

Потреба повнолітнього ОСОБА_3 у матеріальній допомозі батька витікає з його навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим він не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи.

Відповідно до довідки про доходи № 85 від 14 вересня 2018 року загальна сума доходу, без урахування аліментів, який отримав ОСОБА_3 , за період з вересня 2017 року по серпень 2018 року становить 632 грн. - компенсація пільгового проїзду під час навчання в Сєвєродонецькому коледжі культури і мистецтв імені Сергія Прокоф`єва .

Крім того, як вбачається із довідки Сєвєродонецького хіміко-механічного технікуму Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля від 27 травня 2019 року ОСОБА_3 з 21 січня 2019 року навчається за контрактним фінансуванням.

Законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру стягуваних з відповідача аліментів.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 14476 від 07 листопада 2018 року, інформації про доходи ОСОБА_2 за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2018 року в ЦБД ДРФО немає.

Доказів на підтвердження обставин неможливості працевлаштуватися та звернення до органів центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні або наданні статусу безробітного відповідачем не надано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05 листопада 2018 року № 143947162 відомості щодо реєстрації за ОСОБА_2 будь-якого нерухомого майна відсутні.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що відповідач на цей час не має можливості надавати своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, матеріальну допомогу в розмірі, на якому наполягав позивач.

Позивач всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не надав суду належних, достатніх і допустимих доказів того, що відповідач має будь-які джерела доходів, як і не надано доказів того, що відповідач має можливість з урахуванням свого матеріального становища сплачувати аліменти на утримання сина на час його навчання у зазначеному позивачем розмірі.

Отже, судом першої інстанції не було враховано в повній мірі зазначені вище обставини.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача просив рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05 березня 2019 року змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Отже, відповідачем рішення суду окаржується лише в частині визначення розміру аліментів.

Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності, а також враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, та частково визнав позов, колегія суддів вважає, що розмір стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання підлягає зменшенню з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Посилання позивача на те, що відповідач має дохід від роботи вахтовим методом на території РФ, за що отримує грошові кошти близько 10000 грн. на місяць, є необґрунтованим, оскільки на підтвердження цих обставнин позивачем не надано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, як це передбачено ст. 81 ЦПК України і є процесуальним обов`язком.

Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині визначення розміру стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина на час його навчання підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), та доповнивши абзац другий резолютивної частини рішення після слів «на період навчання сина в учбовому закладі» словами «до 30 червня 2021 року».

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання слід змінити, зменшивши розмір стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), та доповнивши абзац другий резолютивної частини рішення після слів «на період навчання сина в учбовому закладі» словами «до 30 червня 2021 року».

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, а позивач звільнений від сплати судового збору, то стягуваний судом першої інстанції з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави за подання позовної заяви підлягає зменшенню з 768,40 грн. до 384,20 грн.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена та з урахуванням зазначених вище обставин, судовий збір сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги підлягає поверненню в сумі 1057,20 грн.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05 березня 2019 року змінити, зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), та доповнивти абзац другий резолютивної частини рішення після слів «на період навчання сина в учбовому закладі» словами « до 30 червня 2021 року».

Зменшити стягнутий з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розмір судового збору в дохід держави за подання позовної заяви з 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. до 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з Державного бюджету України 1057 (тисяча п`ятдесят сім) грн. 20 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги згідно квитанції № 12 від 19 квітня 2019 року за наступними реквізитами: отримувач: УК у м. Сєвєродон./ М.СЄВЄРОД./22030101, рахунок отримувача: 0028, МФО: 899998, .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2019 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді І.О. Дронська

В.М. Луганська