Номер провадження: 22-ц/813/59/19
Номер справи місцевого суду: 520/5322/16
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І., Черевка П.М.,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Клименко Л.Г. в інтересах ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

адвоката Семенченко Н.С. в інтересах ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, -

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на його користь аліментів на утримання, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач є пенсіонером за віком та хворою людиною, а тому у відповідності до вимог ст. 202 Сімейного кодексу України зобов`язання по його утриманню покладені на повнолітніх дітей, яки відмовляються у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі по 1/4 частині від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно та довічно, починаючи з 11 травня 2016 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року задоволено; скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду у загальному порядку.

Під час судового розгляду позивач змінював позовні вимоги і остаточно, просив стягнути в кожного відповідача аліменти у твердій грошової сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і довічно.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнено з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі по 500 гривень щомісячно та довічно, починаючи з 11 травня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 172 СК повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до частини 3 ст.172 СК України, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, нікчемних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого.

Згідно ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Статтею 203 СК визначено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 205 СК суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін; при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Згідно ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання батька ОСОБА_1 в сумі по 500 гривень з кожного відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Вказаний висновок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дані обставини підтверджуються довідкою Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27 квітня 2016 року щодо наявності відповідних актових записів ( т. 1, а. с. 11).

Рішенням суду від 06 березня 1990 року шлюб між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 розірвано (т.1, а. с 41).

Згідно довідки з Пенсійного фонду України середньомісячний дохід позивача у вигляді пенсії складає 1 424 гривень (т. 1, а. с. 5).

Судом першої інстанції також вірно взято до уваги, що згідно довідки про склад сім`ї та реєстрації від 06.11.2017р. ОСОБА_2 проживає складом сім`ї з трьох осіб: доньки 1995 року народження, та сина 2007 року народження, (т. 2, а. с. 54) та має дохід розмірі 3 230 гривень щомісячно, працюючи у ФОП ОСОБА_9 (т. 2, а. с. 55).

ОСОБА_5 проживає складом сім`ї у п`ять осіб: чоловік, донька 1989 року народження, доньки 2001 року народження та матері чоловіка 1930 року народження, що підтверджується довідкою про склад сім`ї і реєстрації від 23.02.2018р. (т. 2, а. с. 94) та працює директором ТОВ «Черта», має посадовий оклад у розмірі 4 720 гривень щомісячно, відповідно до довідки від 21.02.2018р. (т. 2, а. с. 95).

У судовому засіданні у суді першої інстанції також встановлено, що від іншого шлюбу у позивача є син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є працездатною особою.

Також у судовому засіданні, яке відбулось 17 жовтня 2018 року, позивачем було зменшено позовні вимоги, а саме встановити аліменти у розмірі 500 гривень з кожного з відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 позов визнали та погодились сплачувати аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно та довічно, починаючи з 11 травня 2016 року.

Стаття 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII встановлено серед розмірів основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році прожитковий мінімум, для осіб яки втратили працездатність, на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1 373 грн., з 1 липня - 1 435 грн., з 1 грудня - 1 497 грн.

Враховуючи вищенаведені обставини, які встановлені судом та аналізуючи у сукупності законодавство, яким врегульовані правовідносини пов`язані із обов`язком дітей піклуватися про батьків та утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, судова колегія приходить до висновку, що позивач є людиною похилого віку і в силу віку є непрацездатною особою, яка потребує додаткового утримання.

Приймаючи до уваги розмір доходу позивача, факт його непрацездатності у зв`язку із досягненням пенсійного віку, домовленість яку досягли учасники справи під час судового розгляду, суд вважає доведеним, обґрунтованим та справедливим розмір аліментів, які відповідачі повинні сплачувати на утримання позивача у розмірі 500 гривень з кожного, з часу звернення позивача до суду із відповідним позовом та довічно.

При розгляді розміру утримання судом також враховані доходи відповідачів, які були надані до суду та наявність у позивача повнолітнього працездатного сина, до якого не було заявлені позовні вимоги.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що розмір аліментів стягнутий з відповідачів в сумі 500 гривень відповідає засадам розумності та є необхідний для нормальної життєдіяльності, тому рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню.

Доводи скаржника ОСОБА_3 про те, що позивач має інші доходи, джерело яких суд не перевірив, не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 також суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи викладені у апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про те, що позивач вправі вимагати відповідної компенсації від ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за догляд та турботу надану їм в дитинстві, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки факт родинних зв`язків між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, а ОСОБА_6 є непрацездатною особою.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 також суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору, який виник між сторонами і вирішив дану справу згідно із законом та керувався насамперед інтересами малолітньої дитини, отже підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384, 389 ЦПК України Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 18 червня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко