Справа № 472/263/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2019 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Веселинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання виконавчого напису нотаіуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третіх осіб: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., Веселинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В позові позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 29.06.2011 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір кредитування № NKXRFF10200083, відповідно до якого Позивач отримав кредит у розмірі 8 725,20 грн.

30.07.2015 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 472/1003/14-ц, яким з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено заборгованість за кредитним договором № NKXRFF10200083 від 29.06.2011 року в сумі 5 250,18 грн., з яких заборгованість за кредитом - 527,32 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1,39 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 678,73 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором - 3 000 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 542,74 грн.

Зазначене рішення суду було виконано позивачем в повному обсязі.

Разом з тим, 01.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій № 10947, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», за період з 29.06.2011 року по 1.09.2017 року, невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № NKXRFF10200083 від 29 червня 2011 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 01.09.2017, грошових коштів у сумі 178 792 грн. 40 коп., з урахуванням:

- заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 216 грн. 10 коп.;

- заборгованості за відсотками у розмірі 89 782 грн. 38 коп.;

- заборгованості з пені у розмірі 63 803 грн. 81 коп.;

- заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.;

- заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 8 490 грн. 11 коп.

Про наявність виконавчого напису позивачу стало відомо лише в січні 2019 року через відрахування з заробітної плати на користь відповідача заборгованості по кредитному договору № NKXRFF10200083 від 29.06.2011 року.

Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства посилаючи на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту, рішення суду, яким заборгованість по цьому кредиту вже визначена та стягнута, нотаріус не перевірив й факт здійснення його повного погашення, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача.

Крім того, позивач зазначає, що виконавчий напис був зроблений на підставі розрахунку заборгованості зробленого за кредитним договором іншої особи.

Із зазначених підстав ОСОБА_1 просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року провадження відкрито, справа прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року, за клопотанням представника позивача, від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. витребувано документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

Відповідач АТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги не визнало. У письмових поясненнях на позовну заяву представник відповідача за довіреністю Шевченко А.О. зазначив, що відповідно до укладеного договору від 29.06.2011 року позивач отримав кредит. Спірний виконавчий напис вважає таким, що був вчинений з дотриманням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості та містить необхідну інформацію передбачену законодавством. Крім того, представник відповідача вважає, що нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства. З зазначених підстав представник позивача просив у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Ухвалою суду від 17.04.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідач АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Веселинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за довіреністю Килевник С. В. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № NKXRFF10200083, який складається з заяви Позичальника. У зазначеній заяві позивач погодився з тим, що заява разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір /а.с. 80/.

Заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30.07.2015 року з позивача на користь відповідача стягнено заборгованість за кредитним договором № NKXRFF10200083 від 29.06.2011 року в сумі 5 250,18 грн., з яких заборгованість за кредитом - 527,32 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1,39 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 678,73 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором - 3 000 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 542,74 грн /а.с. 12-13/.

Постановою головного державного виконавця Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Легкою О.В. від 29.03.2018 ВП № 54945994 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 5250,18 грн. у зв`язку з його повним фактичним виконанням.

01.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №10947 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № NKXRFF10200083 від 29.06.2011 року грошових коштів у сумі 178792,40 грн. Стягнення здійснюється за період з 29.06.2011 року по 01.09.2017 року. Сума заборгованості складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 12216,10 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі - 89782,38 грн.; заборгованості з пені у розмірі - 67803,81 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми) - 8490,11 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. /а.с. 78/.

Постановою головного державного виконавця Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Легкою О.В. від 25.01.2018 року ВП № 55623004 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа, а саме, виконавчого напису № 10947 виданого 01.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 180592,40 грн. /а.с. 18/.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі Закону), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік).

Згідно з п. 2 зазначеного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2018 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

З матеріалів, які надійшли на ухвалу суду від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. встановлено, що для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості відповідачем, крім іншого, були надані кредитний договір № NKXRFF10200083 від 29.06.2011, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк», розрахунок заборгованості за договором, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, підтвердження про відправлення письмової вимоги позивача /а.с. 80-86/.

У виконавчому написі нотаріус посилається на розрахунок заборгованості за договором станом на 01.09.2017 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості на підставі якого було вчинено виконавчий напис, він зроблений за договором №о DNH4КР11601445 від 26.04.2006 року укладеним між Приватбанком та ОСОБА_5 , станом на 01.09.2017 року /а.с. 81/. Таким чином виконавчий напис було зроблено на підставі розрахунку зробленого за іншим кредитним договором.

Крім того, розрахунок заборгованості було зроблено за період з 26.04.2006 року, в той час, як договір кредиту між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений 29.06.2011 року.

Суд також бере до уваги те, що позивач заборгованість договором кредиту № NKXRFF10200083 від 29.06.2011 погасив, про що свідчить постанова державного виконавця від 29.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження /а.с. 15/.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що нотаріусом вчинено оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора та доказів зворотного матеріали справи не містять, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вищенаведених положень закону, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 був сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року про забезпечення позову зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений 01 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 10947, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове Миколаївського району Миколаївської області, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Грушевського, буд. №1 Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, к/р 0 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299, невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № NKXRFF10200083 від 29 червня 2011 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 01 вересня 2017 року, грошових коштів у сумі 178 792 (сто сімдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.