справа № 361/6282/18
провадження № 2/361/898/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Коваль О.О., Срібної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і ОСОБА_2 , зареєстрований 20 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 274.

В обґрунтування позову зазначала, що 20 червня 2008 року вона та ОСОБА_2 уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через різні, несумісні характери. Останні два роки відповідач постійного місця роботи не має, матеріально сім`ю він не підтримує, вихованням сина не займається, веде аморальний стиль життя, постійно кудись виїжджає. У липні 2018 року ОСОБА_2 покинув сім`ю, з цього часу подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному. Також пояснили, що за наданий судом термін два місяці примирення подружжя не відбулося, будь-яких заходів для цього відповідач не здійснював, відносини сторін жодним чином не змінилися. Із 21 вересня 2018 року сторони постійно проживають окремо, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, оскільки вона проживає з іншим чоловіком та має намір створити нову сім`ю, тому категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Просили суд позов задовольнити. Сплачений позивачем при подачі позову судовий збір з відповідача просили не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення йому і його представнику судових повісток, SMS-повідомлень, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд він не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Після часткового задоволення судом 20 грудня 2018 року клопотання щодо надання сторонам терміну для примирення подружжя, відповідач всупереч процесуальним обов`язкам ходом розгляду цієї справи не цікавився, жодного разу до суду не з`явився. Будь-яких пояснень з приводу вчинених ним дій щодо примирення подружжя та відносин сторін до суду не подавав.

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ч. ч. 6, 9, 10 ст. 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 20 червня 2008 року позивач ОСОБА_5 і відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 274. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю. У липні 2018 року відповідач ОСОБА_2 залишив сім`ю, з цього часу подружжя спільне господарство не веде, з 21 вересня 2018 року сторони припинили подружні відносини, постійно проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подала до суду позов про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 , оскільки за викладених обставин подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

На виконання вимог ст. 111 СК України з метою примирення подружжя ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 сторонам надався термін два місці для примирення подружжя, оскільки останній у суді заявив про те, що сім`я, дружина та син, є сенсом його життя, він бажає, щоб син ОСОБА_3 ріс та проживав у повноцінній сім`ї.

При з`ясуванні судом фактичних обставин справи та необхідності надання подружжю терміну для примирення відповідач ОСОБА_2 повідомив суду та підтвердив той факт, що сторони з 21 вересня 2018 року дійсно проживають окремо, подружніх відносин не підтримують та спільне господарство вони не ведуть.

Позивач ОСОБА_1 у суді пояснила, що за наданий судом термін примирення подружжя не відбулося, у їхніх із відповідачем подружніх відносинах нічого не змінилося, вона категорично наполягає на розірванні шлюбу між сторонами, подальше спільне проживання подружжя є неможливим, перебування у шлюбі суперечить її інтересам, оскільки вона має намір створити нову сім`ю з іншим чоловіком.

Суд встановив, що з 21 вересня 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. За наданий судом термін подружжя не примирилося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне проживання подружжя є неможливим, перебування у шлюбі суперечить її інтересам, оскільки вона має намір створити нову сім`ю.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснив, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд судом його справи протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії", від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи обізнаним про перебування у провадженні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу між сторонами, після поновлення судом 21 лютого 2019 року провадження у даній справі протягом тривалого часу до суду не з`являвся, ходом розгляду справи він не цікавився, про вчинені ним конкретні дії щодо примирення подружжя та його бажання зберегти шлюб суд не повідомляв.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 206, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 274.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.