Справа № 388/1099/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
19.06.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Степанов С.В.
при секретарі Лінській Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Долинська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
У серпні позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів посилаючись на те, що вона є власником житлового приміщення - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на будинок підтверджується Договором дарування квартири від 09.02.2008 року, зареєстрованого в реєстрі № 90 приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасовою Н.В. Відповідачі по справі, колишній власник вказаної квартири ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані в квартирі, але фактично з 2014 року у вказаній квартирі не проживають. Я неодноразово зверталася до відповідачів про зняття їх з місця реєстрації, але мені постійно відмовляли у зв`язку з тим, що не мають можливості та часу приїхати на материкову частину України та здійснити відповідні дії. Окрім цього на даний час відповідно до Постанови КМУ №329 від 27.04.2018 року «Про внесення змін до деяких постанов та визнання такою, що втратила чинність постанову КМУ №1022» змінився порядок призначення субсидії на відшкодування житлово-комунальних послуг, де повинен бути врахований дохід кожного члена сім`ї та навіть осіб, що зареєстровані та не проживають у квартирі, що фактично унеможливлює навіть саму можливість звернення до органів соціального захисту населення, чим обмежуються мої права. Реєстрація місця проживання у вищевказаній квартирі відповідачів перешкоджає вільному розпорядженню своєю власністю. Крім того, позивач не може оформити державну допомогу у вигляді субсидії на опалювальний період, у зв`язку із реєстрацією в будинку сторонньої особи. В зв`язку з цим, позивач змушений звернутися до суду.
Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, на адресу її місця реєстрації направлявся рекомендований лист.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, на адресу його місця реєстрації направлявся рекомендований лист.
Свідок ОСОБА_4 підтвердила, що позивачка проживає одна.
За таких підстав, суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Із копії договору дарування квартири від 09.02.2008 р. слідує, що ОСОБА_2 передала безоплатно у власність (подарувала), а ОСОБА_1 прийняла дарунок квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 5-6).
Із копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_2 , слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані у вказаній квартирі (а.с.7).
За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачають право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
За змістом ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю.
Враховуючи вище викладене встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 09.02.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 90 приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасовою Н.В. Відповідачі зареєстровані в даному будинку, однак там не проживають з 2014 року, тобто понад рік без поважних причин відсутній за місцем проживання, домовленостей між ним та власником житла з приводу користування житлом не виникало, відповідно відповідачі є такими, які втратили право користування спірним житловим приміщенням. З огляду на встановленні обставини, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 280-282, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрована та проживаюча за адресою : АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за номером АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов