29.05.2019 Єдиний унікальний номер 205/9065/18
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/9065/18
Номер провадження: 2/205/863/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору від 11.06.1976 року на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального житлового будинку, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була надана земельна ділянка, площею 720 кв.м. під будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. На вказаній земельній ділянці був збудований житловий будинок та згідно рішення Виконкому Таромської селищної ради народних депутатів від 11.10.1979 року, затверджено акт закінчення будівництва та прийнято в експлуатацію вказаний житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і ОСОБА_3 . Однак, у ОСОБА_4 був син ОСОБА_5 , який перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, після смерті чоловіка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як спадкоємиця першої черги за законом фактично вступила в управління спадковим майном та успадкувала належну 1/2 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла і ОСОБА_6 , яка заповідала все своє майно ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Право власності на іншу 1/2 частину домоволодіння ОСОБА_6 набула в порядку набувальної давності.

Далі позивач зазначає, що ОСОБА_7 , відмовилась від спадщини, і вона, ОСОБА_1 , у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2018 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім`я ОСОБА_1 на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , оскільки право власності на 1/2 частку спадкового будинку не зареєстровано за спадкодавцем і відсутній документ, що підтверджує її право власності на 1/2 частку домоволодіння.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 30,0 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що складається з: житлового будинку літ. А-1, та господарських будівель і споруд: Б - сарай, В - сарай, Д -погріб з шийкою, Е - вбиральня, Ж - навіс, К, 1-3, І - огорожа, споруди, замощення, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник Дніпровської міської ради, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала відзив на позовну заяву (а.с.34-35), в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, що 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1 не ввійшли до складу спадщини ОСОБА_6 , оскільки за час життя вона не зареєструвала своє право власності на спірну частину домоволодіння.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві. В судове засідання, після оголошення перерви, не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі з підстав недоведеності та необгрунтованності. Подала до суду письмову заяву в якій просила врахувати наданий відзив на позов, та у задоволені позову відмовити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, у судове засідання в особі свого представника не з`явилася, надіслали до суду письмову заяву, в якій просили суд слухати справу за їх відсутності, та винести рішення згідно чинного законодавства.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 24.01.2019 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення доказів було задоволено. Вирішено витребувати у Другої Дніпровської державної нотаріальної контори спадкову справу, що була заведена після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; спадкову справу, що була заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; спадкову справу, що була заведена після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ; спадкову справу, що була заведена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 14.03.2019 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення доказів було задоволено. Вирішено витребувати з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області належним чином завірені копії спадкових справ, відкритих після смерті: ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позову з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору від 11.06.1976 року на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою була надана земельна ділянка площею 720 кв.м. під будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір було посвідчено державним нотаріусом Другої міської нотаріальної контори м. Дніпропетровська зареєстрованого в реєстрі за № 2-4394 (а.с.13-14).

Із матеріалів справи вбачається, що актом відводу земельної ділянки від 11.06.1976 року, згідно рішення Виконкому Таромської селищної ради народних депутатів від 25.03.1976 року № 128 було здійснено в натурі відвід земельної ділянки площею 720 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , під індивідуальне житлове будівництво забудовнику ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.15).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 грудня 1977 року, актовий запис про смерть № 126 (а.с.16).

Із матеріалів справи також вбачається, що рішенням Виконкому Таромської селищної ради народних депутатів від 11.10.1979 року, затверджено акт закінчення будівництва та прийнято в експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ,який належить ОСОБА_4 (а.с.17).

Матеріалами технічної інвентаризації домоволодіння АДРЕСА_2 ,які містяться в матеріалах даної цивільної справи, підтверджено, що вказаний об`єкт нерухомого майна складається із: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 30,0 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., що складається з: житлового будинку літ. А-1, та господарських будівель і споруд: Б - сарай, В - сарай, Д -погріб з шийкою, Е - вбиральня, Ж - навіс, К, 1-3, І - споруди. Є наявність об`єктів самочинного будівництва на території вказаного домоволодіння під час проведення технічної інвентаризації, а саме: а1-1- тамбур, а2-1- тамбур.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 січня 1996 року, актовий запис про смерть № 75 (а.с.19).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано 05.09.1960 року, про що зроблено актовий запис № 164 (а.с.18).

Матеріалами справи також підтверджується, що 20 січня 1984 року Таромською селищною радою народних депутатів м. Дніпропетровська, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 1, та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а. с.18).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29 червня 2005 року, актовий запис про смерть № 5347 (а.с.20).

Матеріалами також справи підтверджується, що ОСОБА_6 прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично, отримавши у державного нотаріуса Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 15 травня 2009 року свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.21).

Одночасно із цим, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 чи ОСОБА_3 будь-хто із спадкоємців не оформлював свого речового права на іншу 1/2 частину спірного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що також, підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 лютого 2018 року, актовий запис про смерть № 391 (а.с.7).

Стороною позивача наголошується, що право власності у спадкодавця ОСОБА_6 на таке майно є виниклим в порядку набувальної давності.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 залишила заповіт від 17 січня 2018 року, в якому заповідала все своє майно ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2018 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім`я ОСОБА_1 на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , оскільки право власності на 1/2 частку спадкового будинку не зареєстровано за спадкодавцем і відсутній документ, що підтверджує її право власності на 1/2 частку домоволодіння (а.с. 11).

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом даної статті, до складу спадкової маси входить сукупність прав та обов`язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом у спадщину переходять усі цивільні права та обов`язки спадкодавця. Отже, з наведеної норми матеріально закону вбачається, що спадковим майно може бути тільки те, яке перебувало у власності спадкодавця.

В даному випадку сторона позивача наголошує на тому, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , набула право власності на спірне майно у вигляді 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 30,0 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. в порядку набувальної давності. Відтак, на думку сторони позивача, вказане майно повинно входити до спадкової маси, що залишилась після смерті такої особи.

Суд зауважує, що набуття на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна уявляє собою певну процедуру, регламентовану законодавчими актами, за недотримання якої передбачені негативні наслідки, у тому числі, щодо таких об`єктів нерухомості у особи не виникає прав і обов`язків власника.

Зокрема, згідно вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

В даному випадку, стороною позивача визнана та обставина, що будь-якого рішення суду про визнання за спадкодавцем права власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 компетентним судом не ухвалювалось, відповідного речового права за спадкодавцем на таке майно у встановленому законом порядку не реєструвалось. Відтак, суд вважає, що ОСОБА_6 не набула право власності на вказане спірне нерухоме майно, а відтак таке майно не може входити до спадкової маси, що утворилась після смерті такого спадкодавця. У своїй сукупності вказані обставини унеможливлюють визнання права власності на таке нерухоме майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 .

Окремо суд зазначає, що до складу спірної частини нерухомого майна входять об`єкти самочинного будівництва, про що вказано в матеріалах технічної інвентаризації.

Згідно зі ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього.

Пленум ВС у своїй постанові роз`яснив: якщо спадкоємець здійснив самочинне будівництво (ч.1 ст.376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на законі, а тому в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на Позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251, 1252, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5,81,82, 90,141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності- відмовити.

2.Судові витрати (сплачений судовий збір) покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан