Справа № 515/512/19
Провадження № 2/515/1086/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Татарбунари позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 березня 2010 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час розгляду справи, відповідач не мав постійного місця роботи і тому судом було присуджено стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно. Зараз відповідач має постійне місце роботи в Татарбунарському відділені МНС України, має постійний заробіток. У вільний час працює ще на інших роботах і тому, на думку позивачки, повинен сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у частці від усіх видів доходу.

За таких обставин, просила змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто встановленого законом мінімуму, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

01 квітня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А. (а.с.8).

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2019 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с.20).

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду надав заяву (а.с.21), згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та розгляду справи за його відсутності.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивачки та відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом з достовірністю встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на теперішній час проживає біля матері ОСОБА_1 та знаходиться на повному її утриманні. Вказане підтверджується наступними доказами.

Згідно копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 квітня 2010 року по цивільній справі № 2-355/2010 (а.с.5) та копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 12 травня 2011 року (а.с.6), шлюб, зареєстрований 17 листопада 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №50, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які мають одну неповнолітню дитину, розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 30 травня 2002 року (а.с.3), батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі.

Копією виконавчого листа від 16 квітня 2010 року, виданого на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 30.03.2010 року (а.с.7) слідує, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 05 березня 2010 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За частиною третьою ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Задовольняючи позов, суд також виходив із положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що з відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 05 березня 2010 року.

Однак, вказаної суми аліментів, на теперішній час не достатньо для утримання та виховання дитини. Крім того, діючим законодавством, а саме ст.182 СК України, передбачений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що значно перевищує стягнуту судом суму аліментів в розмірі 300 гривень щомісячно, на користь позивачки.

Так, згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;

Тому, суд вважає за можливе змінити спосіб стягнутих з ОСОБА_2 аліментів на дитину в сумі 300 гривень щомісячно за вищезазначеним рішенням суду, на 1/4 частину всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , задовольнивши вимоги позову в повному обсязі.

Питання судових витрат по справі суд вирішує у відповідності з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 гривень за задоволену позовну вимогу щодо зміни способу стягнення аліментів на дитину, від сплати якої звільнена позивачка при подачі позову, згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст.180,181,182,184,192 СК України, ст.ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити визначений судом розмір аліментів в сумі 300 гривень щомісячно, які стягуються за виконавчим листом по справі №2-357/10, на 1/4 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /ідентифікаційний номер НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 / паспорт серії НОМЕР_3 виданий Татарбунарським РВ ГУМВС від 25.05.2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 /, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання чинності рішенням суду до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виконавчий лист, який виданий на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області по цивільній справі 2-357/10, відкликати на адресу суду, як такий, який втратив юридичну силу після набрання рішенням законної сили в справі 515/512/19 і після повної сплати заборгованості по аліментах.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /ідентифікаційний номер НОМЕР_2 /, на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.А.Семенюк