Провадження № 2/161/2334/19
У Х В А Л А

12 червня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Петроовї В.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №161/14460/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 14 травня 2019 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 14 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано, призначено справу до розгляду в загальному порядку в підготовчому судовому засіданні.

11 червня 2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в межах суми та заборони вчиняти державним та приватним нотаріусам, державним реєстраторам будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій щодо вказаного нерухомого майна. В обґрунтування заяви вказує, що відповідачам на праві спільної сумісної власності належить вказана квартира, іншого майна відповідачі не мають, ніде не працюють, не отримують жодного офіційного доходу, у них відсутні кошти на банківських рахунках, а з метою ухилитися від виконання боргового зобов`язання та в подальшому рішення суду, намагаються відчужити належну їм квартиру.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В зв`язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке:

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заявником не обґрунтовано необхідності застосування накладення арешту та неможливість застосування інших видів забезпечення позову, а також не надано суду доказів, з яких можливо було визначити співмірність забезпечення позову, який просить застосувати заявник, із заявленими позовними вимогами.

Однак враховуючи, що дії відповідачів можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду може бути утрудненим або взагалі неможливим, суд дійшов висновку про можливість накладення заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) за їх дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) за їх дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалу до негайного виконання направити Відділу Державної виконавчої служби м.Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали

складено 12.06.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Присяжнюк Л.М.