Справа № 447/2330/17 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/811/578/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року в складі судді Карбовніка І.М. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя,-

встановила:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на Ѕ ідеальну частину майна.

В обґрунтування позову вказувала, що з 1982 року до 2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Від подружнього життя у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 , 1982 року народження та ОСОБА_5 , 1990 року народження.

Під час подружнього життя у 2000 році за спільні сімейні кошти придбали автомобіль марки "Фольксваген Пассат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який спільно використовували для потреб сім"ї, але був зареєстрований на відповідача.

У 2006 році за спільною згодою продано даний автомобіль за 7500,00 доларів США та придбано інший, а саме "Хундай Соната 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вартість цього автомобіля їй не відома, але точно відомо, що окрім виручених коштів за продаж попереднього автомобіля, відповідачу 6000,00 доларів США позичив її брат ОСОБА_6 . Даний автомобіль відповідач також оформив на себе. Після розірвання шлюбу відповідач пообіцяв авто перереєструвати на дочку ОСОБА_7 , однак цього не зробив.

29.09.2017 року від спільних знайомих їй стало відомо, що відповідач має намір продати вказаний автомобіль, у звязку з чим просила поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме автомобіль марки "Хундай Соната 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_2 та визнати за нею право власності на 1/2 частку зазначеного автомобіля, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 ідеальну частину - відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , вважає рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не врахував, що спірний автомобіль вона з колишнім чоловіком придбали за час перебування у шлюбі, за спільні заощадження подружжя, а саме за кошти, отримані від продажу попереднього автомобіля та частково позичені кошти у її брата, тому суд повинен був розділити цей автомобіль та визнати за нею право власності на Ѕ ідеальну частину автомобіля.

Просить скасувати рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, в обгрунтування надали пояснення, аналогічні доводам скарги.

Відповідач ОСОБА_3 будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с. 127), в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль набутий відповідачем після розірвання шлюбу, тому таке майно не може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.03.1982 року, який розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 08.02.2013 року (а.с. 6).

Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

З договору купівлі - продажу автомобіля марки "Хундай Соната 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_2 вбачається, що такий придбаний відповідачем ОСОБА_3 28.12.2015 року, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 право власності на вказаний автомобіль зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 29.12.2015 року, тобто після розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на встановлені судом обставини справи та в силу приписів ст.ст. 60, 69,70 СК України та ст.ст. 368,369,372 ЦК України, суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що спірний автомобіль не є спільною власністю сторін, оскільки придбаний відповідачем після розірвання шлюбу, що спростовує відповідні доводи апелянта про придбання спірного автомобіля під час шлюбу та належність такого до спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є такими, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, в зв`язку з чим, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк