Справа № 336/984/19
Провадження №2/333/1569/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3

про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбів період з 03.02.2012 року по 06.08.2014 року. Від шлюбу сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання сина ОСОБА_4 позивач сплачує регулярно. ОСОБА_1 від другого шлюбу має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.09.2016 року між позивачем у справі та ОСОБА_6 укладено договір про сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_7 та дружини, яка перебуває у декретній відпустці, до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи погіршення матеріального становища платника аліментів, останній просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи слідує, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.01.2013 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №102 (а.с. 13).

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року у справі №336/338/16-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та додаткових витрат задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання сина за минулий період з 01.08.2015 року по 31.01.2016 року в розмірі 2 444,40 грн. та додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 5 088,37 грн. (а.с. 6-7).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26.07.2016 року рішення суду першої інстанції від 05.05.2016 року у справі №336/338/16-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина за минулий період з 01.08.2015 року по 31.01.2016 року в розмірі 2 444,40 грн. скасовано, ухвалено нове, яким у задоволенні вказаних позовних вимог позивача у справі відмовлено (а.с. 8-10).

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Судом встановлено, що позивач у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.03.2015 року серії НОМЕР_2 , актовий запис №102 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження від 22.07.2016 року серії НОМЕР_3 , актовий запис №716, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

21.09.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О., зареєстрований в реєстрі за №1340 (а.с. 14).

Згідно з п. 3 зазначеного договору, ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі щомісячно, до моменту виповнення дитині трирічного віку 50 % від усіх видів доходу, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; щомісячно, з трирічного віку до моменту повноліття дитини 25 % від усіх видів доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено обставин, які свідчить про те, що сімейний та матеріальний стан отримувача аліментів змінився, що у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України, є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню із позивача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2 027 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має нормальний стан здоров`я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було.

Також, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 року, та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

3.Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.06.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова