Справа № 308/9941/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді - Бедьо В. І.,

за участю секретаря судового засідання - Пазяк С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою адвоката Буришина В.В. в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТНІ ВОДИ» про визнання трудових відносин припиненими,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Буришин В.В звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ТзОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ», в якому просить визнати припиненими трудові відносини між директором товариства ОСОБА_1 та ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» на підставі ч. 1 ст. 38 КзПП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до рішення загальних зборів учасника ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» від 30.05.2016 року позивача було призначено на посаду директора ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» на підставі Наказу № 1-К від 31.05.2016 року.

Вказує, що 27.02.2017 року позивач подав заяву на імя Засновників Компанії з обмеженою відповідальністю «Дафне Груп Корпорейшенс» та ОСОБА_2 про звільнення посаду його з посади директора ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Однак учасниками Товариства не було скликано позачергових Загальних зборів щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ».

В подальшому ОСОБА_1 було ініційовано питання проведення позачергових Загальних зборів та 21.04.2017 року було надіслано повідомлення сприводу того, що позачергові Загальні збори ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» відбудуться 14.07.2017 року о 10 год. 00 хв. за адресою: Україна, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .. АДРЕСА_3 , 12 АДРЕСА_4 , 3 поверх сприводу прийняття рішення про звільнення позивача з посади директора Товариства.

Заплановані на 14 липня 2017 року позачергові загальні збори Учасників Товариства визнано такими, що не відбулися через неявку Учасників Товариства.

Посилається на те, що не зважаючи на бажання позивача припинити трудові відносини, відповідач не прийняв рішення про звільнення позивача з посади директора , чим порушив конституційні та трудові права позивача, зокрема його право на звільнення за власним бажанням, що й слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, достовірності та достатності суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів учасника ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» від 30.05.2016 року позивача було призначено на посаду директора ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» на підставі Наказу № 1-К від 31.05.2016 року.

З викладеного вище вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено безстроковий трудовий договір та виникли трудові правовідносини.

27.02.2017 року позивач подав заяву на імя Засновників Компанії з обмеженою відповідальністю «Дафне Груп Корпорейшенс» та ОСОБА_2 про звільнення його з посади директора ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

ОСОБА_1 було ініційовано питання проведення позачергових Загальних зборів та 21.04.2017 року було надіслано повідомлення сприводу того, що позачергові Загальні збори ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ» відбудуться 14.07.2017 року о 10 год. 00 хв. за адресою: Україна, 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул.. Швабська, 12 А, 3 поверх сприводу прийняття рішення про звільнення позивача з посади директора Товариства.

Заплановані на 14 липня 2017 року позачергові загальні збори Учасників Товариства визнано такими, що не відбулися через неявку Учасників Товариства.

Разом з тим згідно положень п. 3 ч. 4 ст. 145 ЦК України до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить створення та відкликання виконавчого органу товариства.

Крім того згідно до доданого до матеріалів справи Статуту ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ», п. 6.2. визначено, що до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства належить утворення і відкликання виконавчого органу Товариства та членів ревізійної комісії Товариства.

Таким чином звільнення директора належить до виключної компетенції загальних зборів часників товариства.

Суд погоджується з позивачем, що спірні правовідносини сторін регулюються ч. 1 ст. 21, п. 1 ч. 1 ст. 23, ч. 4 ст. 24, п. 4 ч. 1 ст. 36, ст. 38 КзпП України, оскільки між сторонами існували трудові правовідносини.

Право Позивача на звільнення з роботи закріплене Кодексом законів про працю. Відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 1 ч.1 ст.23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України).

Трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, та/або районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору (ст. 221 Кодексу законів про працю).

За змістом положень ст. 38 КзПП право позивача на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТНІ ВОДИ» розглянути заяву директора про звільнення.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Уповноважений на звільнення директора орган Засновники Компанії з обмеженою відповідальністю «Дафне Груп Корпорейшенс» та ОСОБА_2 в даному випадку проігнорували заяву позивача про звільнення і не розглянули її по суті протягом передбачених законодавством строків, не виконали покладених на нихСтатутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу.

З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності підприємства, відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд.

Отже, право позивача на звільнення з роботи за власним бажанням, передбачене ч. 1 ст. 38 КзПП, та право щодо вільного вибору праці є порушеним, таке порушення є триваючим та може бути захищене судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; зміна правовідношення; припинення правовідношення ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За таких обстави суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та такий, що підлягає до задоволення.

Позивач сплатив за подання позову судовий збір у розмірі 640 грн .У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 21, п. 1 ч. 1 ст. 23, ч. 4 ст. 24, п. 4 ч. 1 ст. 36, ст. 38 КзпП України, , ст. 4, 5, 12, 13, 76, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ»( ) та директором товариства ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 КзПП.

Стягнути з ТОВ «ЕЛІТНІ ВОДИ»( код ЄДРПОУ 38763934; 79026, Львівська область, м. Львів, вул. Персенківська, 19) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) судовий збір у розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В. І. Бедьо