Постанова

Іменем України

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 161/7740/17-ц

провадження № 61-24901св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловський Роман Олегович,

заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмовогопровадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області, у складі судді Івасюти Л. В., від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області, у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Грушицького А. І., Шевчук Л. Я., від 27 липня 2017 року.

Короткий зміст вимог скарги

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що 30 січня 2017 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області здійснювалися виконавчі дії щодо примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2015 року по справі № 161/17068/14-ц за виконавчим листом від 08 травня 2015 року по виконавчому провадженню № 47527366 від 14 травня 2015 року. Цього ж дня старшим державним виконавцем Постоловським Р. О. було здійснено роботи щодо знесення дерева груші, яке знаходилося на належній позивачу земельній ділянці. Неправомірними діями старшого державного виконавця заявнику нанесено значної матеріальної шкоди, оскільки судове рішення ним було виконано у добровільному порядку у вересні 2015 року, про що було повідомлено державну виконавчу службу.

Окрім того, 14 травня 2015 року державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного судового рішення була винесена, проте рішення було виконано після спливу шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що суперечить частині другій статті 30 Закону України «Про виконавче провадження».

Із урахуванням зазначеного, заявник просив визнати дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловського Р. О. незаконними.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2017 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник пропустив встановлений процесуальний строк для звернення до суду із скаргою. У скарзі заявник не просив поновити строк звернення до суду та не надав суду доказів щодо поважності причин пропуску зазначеного строку, відповідно статті 385 ЦПК України 2004 року.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення скарги без розгляду, оскільки заявник, подавши скаргу з порушенням строку, визначеного статтею 385 ЦПК України, 2004 року, не просив поновити строк звернення до суду та не надав суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску зазначено строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 , в особі представникаОСОБА_2. , подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що заявник порушував клопотання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця, у якому було наведенні поважні причини пропуску такого строку, однак судом першої інстанції не було його розглянуто. Заявник оскаржував дії державного виконавця, які мали місце 30 січня 2017 року, саме із цією датою пов`язаний перебіг строку на звернення до суду із скаргою. Судами неповно з`ясовано обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

06 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 161/7740/17 передано судді-доповідачеві.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на касаційну скаргу

У поданих запереченнях на касаційну скаргу Другий відділ Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській областіпосилається на те, що судами попередніх інстанцій повно і всебічно встановлено обставини справи, надано їм належну оцінку, правильно застосовано норми процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На виконанні Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебувало виконавче провадження № 47527366 від 14 травня 2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 161/17068/14-ц від 08 травня 2015 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування належним їй житловим будинком шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власник рахунок знести дерево груші, що знаходиться на належній йому земельній ділянці.

30 січня 2017 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловським Р. О. проведено виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа № 161/17068/14-ц від 08 травня 2015 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про що складено акт.

Копію постанови старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловського Р. О. про закінчення виконавчого провадження № 47527366 від 21 березня 2017 року з примусового виконання виконавчого листа № 161/17068/14-ц від 08 травня 2015 року, заявник отримав 29 березня 2017 року (а. с. 31).

Зі скаргою на дії державного виконавця до Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 звернувся 17 травня 2017 року, що підтверджується поштовим штемпелем вхідної кореспонденції.

У скарзі заявник вказав, що оскаржує дії державного виконавця, які він вчиняв 30 січня 2017 року.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, 2004 року, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК України, 2004 року, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно частини першої та другої статті 385 ЦПК України, 2004 року, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 72 ЦПК України, 2004 року, визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтованого виходив із того, що заявник пропустив встановлений процесуальний строк для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

При поданні 17 травня 2017 року скарги на дії державного виконавця, які були проведенні 30 січня 2017 року, заявником та його представником належним чином не було її оформлено, у скарзі та у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду із скаргою був відсутній підпис особи, яка їх подала.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2017 року скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху для усунення її недоліків.

Подаючи на виконання вказаної ухвали нову редакцію скарги із підписом представника заявника, ОСОБА_1 не було подано належним чином оформленого клопотання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця.

Встановивши, що скарга на дії державного виконавця, які були вчиненні 30 січня 2017 року, заявником була подана до суду 17 травня 2017 року, тобто з пропуском строку визначеного статтею 385 ЦПК України, 2004 року, при цьому поважних причин пропуску десятиденного строку на оскарження дій державного виконавця заявником не наведено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення скарги без розгляду.

При цьому судами враховано, що копію постанови про закінчення виконавчого провадження № 47527366 від 21 березня 2017 року заявником отримано 29 березня 2017 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм процесуального права. Судом першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосовано положення частини другої статті 72 ЦПК України, частини першої статті 385 ЦПК України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій).

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій. Судами правильно застосовано норми процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки про наявність підстав для залишення скарги заявника без розгляду.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович