Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача - Дніпровська районна у м.Києві державна адміністрація, третя особа на стороні відповідача - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні розпорядження майном, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача - Дніпровська районна у м.Києві державна адміністрація, третя особа на стороні відповідача - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні розпорядження майном, в якій позивач просить суд: зняти ОСОБА_2 , 1971 року народження, з реєстрації місця проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; зняти ОСОБА_3 , 2004 року народження, з реєстрації місця проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Вимоги позову обґрунтовані тим, що квартира АДРЕСА_1 з 26 травня 2017 року належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 Спірна квартира була предметом іпотеки на підставі договору між ПАТ «Банк Український Капітал» та ОСОБА_2 від 26 лютого 2016 року та на підставі свідоцтва про право власності від 15 квітня 2011 року належала ОСОБА_2 . На момент укладання договору іпотеки жодна особа, в тому числі і відповідачі в даній квартирі зареєстрованими не були. 28 березня 2017 року між ПАТ «Банк Український Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанси груп», який в подальшому відступив право вимоги ОСОБА_1 , був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги належного виконання зобов`язання ТОВ «Камчатська губернія» за кредитним договором №17к-16 від 26 лютого 2016 року щодо повернення заборгованості за кредитом у розмірі 1 119 202,41 грн. Після набуття права власності на квартиру 26 червня 2017 року позивачу стало відомо про те що, за адресою: АДРЕСА_2 з 05 жовтня 2016 року зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Реєстрація відповідачів у квартирі відбулася в порушення умов іпотечного договору. Позивач, звернувшись 05 липня 2017 року до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районна у м.Києві державна адміністрація з відповідною заявою про зняття відповідачів з реєстрації, отримав відмову в її задоволенні. 28 лютого 2018 року відповідачі самостійно виселились зі спірної квартири, забравши всі свої речі, проте продовжують бути зареєстрованими у вищевказаному житловому приміщенні, чим порушують права позивача, оскільки з 26 травня 2017 року ОСОБА_2 втратила право власності на квартиру, в тому числі припинилось і право користування квартирою на підставі права власності, як її самої, так і членів її сім`ї, зокрема ОСОБА_3 Проте, виселившись зі спірної квартири, ОСОБА_2 повинна була зняти з реєстрації як себе так і свою неповнолітню дочку, однак таких дій не вчинила. Дані обставини, як зазначено в позовній заяві, перешкоджають позивачеві у здійсненні права розпорядження власним майном - квартирою АДРЕСА_1 , чим порушується його право власності.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.68-70).

04 вересня 2019 року позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується розпискою (а.с.73).

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 отримано 12 вересня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.77).

Представником третьої особи Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано 12 вересня 2019 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.74).

Представником третьої особиСлужби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано 11 вересня 2019 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.76).

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Представником третьої особи Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації заяв по суті справи подано не було.

Представником третьої особиСлужби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації 21 вересня 2019 року направлено до суду письмові пояснення в яких зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи викладене та керуючись ч.4 ст.9 ЖК України, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства, конвенцією про права дитини, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації заперечує проти позову ОСОБА_1 , оскільки задоволення даного позову призведе до грубого порушення майнових прав неповнолітньої ОСОБА_3 Просить прийняти рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини (а.с.95-96, 97).

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Андрієнком С.В. 21 жовтня 2019 року подано до суду відповідь позивача на пояснення третьої особи, в яких викладені заперечення проти позиції третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, які сторона позивача вважає безпедставними. У відповіді зазначено, що у малолітньої ОСОБА_3 відсутні будь-які майнові і немайнові права відносно квартири АДРЕСА_1 , оскільки відсутні відомості, які б це спростовували. Також вказано, що третьою особою проігноровано ту обставину, що вищевказана квартира належить позивачеві на праві власності, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 28 лютого 2018 року в цій квартирі не проживають, оскільки виселилися з даного житлового приміщення. При цьому ОСОБА_3 не є дитиною власника квартири - ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 не є власником або наймачем даного житлового приміщення. Оскільки в позові не йдеться про виселення ОСОБА_3 з квартири, цей позов не направлений на порушення прав дитини, а спрямований на захист майнових прав позивача від неправомірних дій ОСОБА_2 (а.с.162-164)

19 вересня 2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву про відвід судді Гаврилової О.В. (а.с.78-80)

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 20 вересня 2019 року визнано заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Гаврилової О.В. необґрунтованою та передано заяву про відвід для вирішення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України. (а.с.81-84)

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва Гончарука В.П. від 26 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволені заяви про відвід головуючому судді Гавриловій Олені Василівні в цивільній справі №755/12267/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача - Дніпровська районна у м.Києві державна адміністрація, третя особа на стороні відповідача - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні розпорядження майном. Постановлено розгляд справи №755/12267/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача - Дніпровська районна у м.Києві державна адміністрація, третя особа на стороні відповідача - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні розпорядження майном, проводити в тому ж складі суду. (а.с.91-93)

21 жовтня 2019 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Андрієнком С.В. подано до суду письмові пояснення позивача на заяву відповідача ОСОБА_2 від 19 вересня 2019 року (а.с.104-111) та заява про розгляд справи за наявними матеріалами (а.с.161).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 150 Житлового кодексу УРСР власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності. Положення цієї статті кореспондуються з вимогами ст. 405 ЦК України, згідно частини першої якої члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Отже право члена сім`ї власника квартири чи інших зареєстрованих в ній за згодою власника осіб, щодо користування квартирою, є похідним від прав власника на це житло.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна .

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 34 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.

Судом встановлено, що 26 лютого 2016 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) було укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №468, згідно якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором №17кл-16 від 26 лютого 2016 року, укладеним між ТОВ «КАМЧАТСЬКА ГУБЕРГІЯ» та іпотекодержателем, передала в іпотеку квартиру під номером АДРЕСА_1 (а.с.10-16).

28 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги належного виконання зобов`язань ТОВ «КАМЧАТСЬКА ГУБЕРГІЯ» за кредитним договором №17кл-16 від 26 лютого 2016 року, разом з правами за договором, що забезпечує виконання зобов`язань за основним договором, а саме - права іпотекодержателя, що виникають з Іпотечного договору від 26 лютого 2016 року, що укладений з ОСОБА_2 , нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №468 (а.с.19-20).

Також 28 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги належного виконання зобов`язань ТОВ «КАМЧАТСЬКА ГУБЕРГІЯ» за кредитним договором №17кл-16 від 26 лютого 2016 року, разом з правами за договором, що забезпечує виконання зобов`язань за основним договором, а саме - права іпотекодержателя, що виникають з Іпотечного договору від 26 лютого 2016 року, що укладений з ОСОБА_2 , нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №468 (а.с.21-22).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 26 травня 2017 року проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 на підставі іпотечного договору, серія та номер: 468, виданий 26.02.2016 та договорів про відступлення права вимоги номер 674 від 28.03.2017 та номер 675 від 28.03.2017 (а.с.9).

Згідно Довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 05 липня 2017 року, в житловому приміщенні по АДРЕСА_2 і мешкають: ОСОБА_2 , 1971 року народження, з 05 жовтня 2016 року; ОСОБА_3 , 2004 року народження, з 05 жовтня 2016 року (а.с.23). Реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вищевказаною адресою також підтверджується відомостями, отриманими судом з електронного реєстру територіальної громади м.Києва (а.с.52, 53).

Як убачається з Акту від 12 листопада 2018 року, складеного та підписаного комісією в складі старшого майстра, майстра та робітника з комплексного прибирання та утримання прибудинкової території, затвердженого в.о. начальника відділення «Лівобережне», при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що на момент перевірки в даній квартирі ніхто не проживає (а.с.35).

Аналогічна інформація відображена в Акті №283 обстеження житлово-побутових умов від 01 листопада 2018 року, Акті №23 обстеження житлово-побутових умов від 28 січня 2019 року та акті візиту від 28 січня 2019 року, складених комісією служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.36, 37, 38).

28 лютого 2018 року ОСОБА_2 складено розписку про те, що вона забрала всі свої цінні речі з квартири АДРЕСА_1 . Речі, що залишилися, зобов`язується забрати не пізніше 08 березня 2018 року, в разі не виконання зобов`язання претензій не матиме (а.с.39).

Як убачається зі змісту позовної заяви, звертаючись з позовом про усунення перешкод у здійсненні розпорядження майном, згідно заявлених вимог, позивач фактично просить суд зняти ОСОБА_2 , 1971 року народження, та ОСОБА_3 , 2004 року народження, з реєстрації місця проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Правова регламентація житлових правовідносин здійснюється Конституцією України, Житловим кодексом УРСР, Цивільним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та іншими нормативно-правовими актами України з житлових питань.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Завдяки негаторному позову захищаються права власника щодо здійснення права користування та розпорядження своїм майном, не пов`язаним із втратою власником володіння. Вимога відповідно до цього позову полягає в усуненні перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцю здійснювати повно і незаперечно свої права користування і розпорядження майном.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382- IV (зі змінами та доповненнями) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, серед іншого, на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 даного закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право на користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.А право зареєстрованих в квартирі за згодою колишнього власника осіб, щодо користування квартирою, є похідним від прав такого власника на це житло.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року в справі №6-57цс11 зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування якої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Однак з такими позовними вимогами ОСОБА_1 не звертався.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття відповідача з реєстрації місця проживання здійснюється вповноваженими на це органами на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, проте такої вимоги в даній справі заявлено не було, виходячи з положень ч.1 ст.13 ЦПК України, щодо розгляду справи в межах заявлених вимог, суд не вбачає визначених законом підстав для задоволення позову.

На підставі ст.141 ЦПК України суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 41 Конституції України,ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 346, 391 Цивільного кодексу України,ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ), яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ), третя особа на стороні позивача - Дніпровська районна у м.Києві державна адміністрація (місцезнаходження: 02094, м.Київ, бул. Праці, 1/1), третя особа на стороні відповідача - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації (02094, м.Київ, вул. Краківська, 20), про усунення перешкод у здійсненні розпорядження майном - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: