У Х В А Л А

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 295/16691/18

провадження № 61-10969ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яроша Володимира Васильовича на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які були встановлені рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01 червня 2009 року. Позов обґрунтовано тим, що матеріальний стан відповідача покращився та останній може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та на те, що розмір аліментів у визначеній рішенням суду сумі не забезпечує можливість гармонійного розвитку дитини, просила суд змінити розмір аліментів з 500,00 грн щомісячно, на один прожитковий мінімуму, встановлений законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з ОСОБА_2 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2019 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01 червня 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки з 500,00 грн на 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду і досягнення дитиною повноліття. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття та стягнення 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Прожитковий мінімум в Україні у 2019 році на дитину вікoм від 6 до 18 років, складає: з 01 січня пo 30 червня 2019 року - 2 027,00 грн, а з 01 липня пo 30 листопада 2019 року - 2 118,00 грн, з 01 по 31 грудня 2019 року - 2 218,00 грн. Сукупність цих платежів за шість місяців, виходячи з розміру 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного вікускладає 6 081,00 грн. Позивач також просила стягнути 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Отже, ціна позову у зазначеній справі складає 14 081,00 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і на такі не посилається заявник.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, висловленими у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2019 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року прийняті у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Яроша Володимира Васильовича на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник