Справа № 180/632/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 червня 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді Янжули О.С.,
при секретарі Котовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
04 квітня 2019 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26 серпня 2017 року між ОСОБА_2 з Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №9606, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом автомобілем "Mazda", державний номер НОМЕР_1 . 12 вересня 2017 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "Mazda", державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Mercedes", державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
21 вересня 2017 року постановою Обухівського районного суду Київської області водія ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. ОСОБА_1 є особою, винною у спричиненні пошкоджень автомобілю "Mazda", державний номер НОМЕР_1 .
27 вересня 2017 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернувся громадянин ОСОБА_2 із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку із ДТП, яка є страховим випадком, відповідно умов договору.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія»" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4729164, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.
Заподіяння внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована ( ОСОБА_1 ), породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») вимагати відшкодування шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком особи, яка завдала шкоду ( ОСОБА_1 ).
Для відшкодування шкоди в повному обсязі ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити на користь ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яке було здійснено ПрАТ «УПСК», що становить 8809,31 гривень. Вимога про відшкодування шкоди відповідачем була проігнорована.
Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" суму в розмірі 8809,31 гривень, судовий збір в розмірі 1921 гривень та судові витрати, пов`язані з розглядом справи (приблизний розмір яких складає 2000 гривень, зазначений у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат.
З урахуванням ціни позову, суд розглядає справу в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст.274,279 ЦПК України.
Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, у встановлені судом строки відзив на позовну заяву не надав.
Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити.
За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК).
26 серпня 2017 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №9606, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом "Mazda 6", державний номер НОМЕР_1 (а.с.7-13).
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого cт. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 12 вересня 2017 року о 00 годині 30 хвилин в місті Українка, Обухівського району, Київської області по вул. Сосновій, 2, керуючи автомобілем "Мерседес", державний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль "Мазда", державний номер НОМЕР_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків власникам транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.13.1 Правил дорожнього руху України, скоїв правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.15-16).
27 вересня 2017 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0651.17 звернувся ОСОБА_2 у зв`язку із страховим випадком (а.с.17).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія»" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4729164, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.
Позивач 07 лютого 2018 року, 13 квітня 2018 року, 18 липня 2018 року направляв відповідачу заяву про відшкодування шкоди (а.с.26-36), однак станом на час розгляду справи у суді відповідач не надав докази про здійснення ним відшкодування заподіяної шкоди на користь позивача.
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР) страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Дана правова позиція, висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2878цс15 у постанові від 10.02.2016 року та враховується судом при вирішенні даної справи.
З огляду на встановлені факти, надані та досліджені докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі що становить різницю між розміром завданої шкоди та розміром ліміту відповідальності Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія»" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4729164 - 8809,31 гривень.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1921 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на його користь, оскільки позов задоволено.
Вимоги позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, що попередньо (орієнтовно) складають суму 2000 гривень, не підлягають задоволенню, оскільки вказана сума не підтверджена жодним доказом та не може бути взята судом до уваги при вирішені спору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.993,1187,1191,1194 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,12,13,19,28,76,81,247,258,263,264,274-277,280-283,289 ЦПК України, - суд
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовільнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула