провадження № 2/333/1073/19
справа № 333/870/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Кабанової К.О., позивача - ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення коштів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В :

14 лютого 2019 року, позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та коштів на її утримання до досягнення сином 3-х років.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем. На теперішній час шлюбні відносини фактично припинилися, відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає.

Окремо, позивачем зазначено, що на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, працювати не має можливості, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду із заявою про стягнення з відповідача аліментів.

Таким чином, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду й до досягнення сином повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на її користь кошти на утримання в розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_7, тобто до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Ухвалою суду в складі головуючого судді Варнавської Л.О. від 14.02.2019 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 11).

У зв`язку з відпусткою судді Варнавської Л.О. по вагітності та пологам з 09.04.2019 року, на підставі розпорядження керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 137-к від 16.04.2019 року, в порядку, передбаченому п. 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 333/870/19 та визначено головуючим по даній справі суддю Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматова Е.Г. (а.с. 17-18).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2019 року справу прийнято в провадження судді Стоматова Е.Г. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 19).

14.05.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позову заяву (а.с. 31-33) та зустрічна позовна заява, в якій ставиться питання про об`єднання зустрічної позовної заяви в одне провадження з позовом про стягнення аліментів; встановлення графіку побачень батька - ОСОБА_3 з неповнолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері, за місцем проживання батька, в місцях громадського відпочинку, в дитячих культурно-розважальних закладах; залучення до участі у справі третьої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування (а.с. 38-42).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2019 року у прийнятті зустрічної позовної заяви відмовлено; позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення побачень з дитиною, відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України, повернуто заявнику (а.с. 50-52).

30.05.2019 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні позивач та її представник з`явилися, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача, доводи, наведені в обґрунтування відзиву на позовну заяву підтримала, зазначивши, що відповідач офіційно працевлаштований, у зв`язку з чим просила суд позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та кошти на утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн.

У судовому засіданні відповідач думку свого представника підтримав, окремо зазначив, що інших аліментних зобов`язань не має, просив суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина та кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі.

Суд, вислухавши думку позивача та її представника, відповідача та його представника, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги відзив на позову заяву та відповідь на відзив, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 22 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 210, що додане до матеріалів справи (а.с. 7).

Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 взяла собі прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьками якого є: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 135, що додане до матеріалів справи (а.с. 6).

На теперішній час шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, неповнолітній син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_3 у добровільному порядку надає нерегулярно, у зв`язку з чим позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду.

Як визначено ст.. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, син сторін не досяг повноліття.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів.

Відповідно до ст.. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набув чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ст.182 Сімейного кодексу України, зокрема, змінено мінімальний розмір аліментів і встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом враховано, що згідно позовної заяви та наданих відповідачем пояснень по справі, відповідач інших аліментних зобов`язань не має, є здоровою молодою працездатною людиною, тобто таким, який в змозі сплачувати аліменти на утримання сина.

Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та бажання позивача отримувати аліменти на утримання сина у частці від доходу батька дитина, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліментів в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу).

У зв`язку з народженням 22 червня 2017 року сина ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, її єдиним джерелом доходу є допомога при народженні дитини, яка виплачується їй щомісячно в розмірі 860,00 грн. (а.с. 8).

Згідно зі ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін по справі, вік дитини, зважаючи на передбачений законом обов`язок чоловіка - батька дитини, утримувати дружину до досягнення дитиною 3-х років, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, частково визнані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пп.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів складало 768,40 грн.

Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 80, 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 43, 49, 128, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення коштів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 лютого 2019 року та до досягнення сином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов