Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/134/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2019 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої-судді Терновенко А. В.

при секретарі-Льошенкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ "Агрофірма Нива"

про визнання права власності на об"єкт нерухомості , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання угоди дійсною та визнання права власності на об"єкт нерухомості. На підтвердження своїх позовних вимог ,зазначив наступне. 12.12.2017 року між ним та керівництвом відповідача було укладена угода купівлі-продажу нежитлового приміщення-будівлі біобаклабораторії , яказнаходиться за адресою АДРЕСА_1 Українки АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 :0209 розміром 0,1435 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Ним за даним договором було передано СТОВ "Агрофірма Нива" вартість об"єкту -50000 грн. Натомість маючи намір укласти даний договір нотаріально, було з"ясовано що приміщення будувалося господарським способом та на підставі наказу №3 іфд 29.0.2004 року було взято на баланс. Згідно висновку №17 від 16 березня 2004 року дана будівля є придатною для експлуатації. При цьому свідоцтва на право власності отримано не було.В зв"язку з даними обставинами посвідчити договір нотаріально не можливо. За даних обставин вимушений був звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. З ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що при укладенні угоди між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу об"єкту, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передав йому ключі від будівлі та наявні в нього документи, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу.

Отже, підлягають до задоволення вимоги позивача щодо визнання права власності на придбане майно за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку майно, суд визнає за ним таке право.

На підставі ст.ст. 219, 220, 328, 334 ЦК України, керуючись ст.ст..12,80, 265, 273 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати угоду купівлі-продажу між ОСОБА_1 та СТОВ "Агрофірма Нива" відж 12.12.2017 року укладеною та винати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення-будівлю біобаклабораторії , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 0209 розміром 0,1435 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у у справі

позивач: ОСОБА_1 ід.код прожив. АДРЕСА_3 А паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ульяновським РВ УМВС 8 січня 2010 року.

відповідач :СТОВ "Агрофірма "Нива" 26430 Кіровоградська обл., Благовіщенський район с.Кам`яний Брід, вулиця Адміністративна , будинок 2 реєстраційний номер підприємства: 03757459

Суддя: А. В. Терновенко