КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц /824/9464/2019
У Х В А Л А

19 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Суханової Є.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних осіб та фізичних осіб , -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року заяву Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних осіб та фізичних осіб - задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, заявник Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в особі представника за довіреністю Гоголь Мар`яни Михайлівни, 31 травня 2019 року подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема, пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження та не надано оригіналу платіжного доручення №1078 від 28 травня 2019 року.

У відповідності до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в особі представника за довіреністю Гоголь Мар`яни Михайлівни не зазначає, з яких поважних причин пропустили строк на апеляційне оскарження рішення суду І інстанції.

Натомість, жодних дій передбачених законодавством, які надані представнику за довіреністю №02/09-19-10-03/08 від 24.04.2019 року ОСОБА_2 , для того, щоб належно цікавитися розглядом їхньої справи не було зроблено.

А тому, апелянту потрібнозазначити поважну причину пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Крім того, відповідно до вимог Закону України від 05.04.2001р. № 2346 -ІІІ ,,Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Згідно із п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Виходячи з наведеного представнику заявнику Головному управлінню Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в особі представника за довіреністю Гоголь Мар`яни Михайлівни необхідно надати до Київського апеляційного суду оригінал платіжного доручення №1078 від 28 травня 2019 року про сплату судового збору.

За правилами статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних осіб та фізичних осіб, залишити без руху та надати строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Є.М. Суханова