Справа № 562/1869/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2019 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Мички І.М., секретаря судових засідань Дацишиної Р.В. представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_15 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Здолбунівської міської радипро скасування усиновлення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про скасування усиновлення. В обгрунтування позову зазначає, що він з ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі в період з 22.06.20007 року по 14 липня 2016 року.

До укладення шлюбу в відповідачки ОСОБА_3 було двоє дітей : ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були усиновленні позивачем на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненсьокї області від 13.11.2008 року.

На даний час шлюб між сторонами розірваний. Вони не проживають разом.

Позивач стверджує , що відносини, які склалися між ним та ОСОБА_3 погіршилися відповідно погіршилися і відносини між ним та усиновленими дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вони перестали його називати татом, безпідставно почали його ображати та принижувати. На його неодноразові спроби обговорити дані питання, усиновленні діти не реагують та ігнорують, будь яке його звернення до них. Діти поводять себе грубо, постійно говорять що позивач для них ніхто і в них є інший тато.

Також зазначає, що в березні 2016 року усиновлена ним дочка ОСОБА_5 уклала шлюб у зв`язку з чим відбулося святкування весілля, однак позивача дочка не повідомили про дану подію.

Такі обставини є прикрими, усиновлені діти свідомо ігнорують позивача. Також при розляді інших судових справ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , діти давали пояснення з яких вбачається , що вони не хочуть проживати разом з позивачем в одному помешканні та мають з ним неприязні відносини.

Зазначає, що вказані обставини є дуже болючими та прикрими , усе це є свідченням того, що сімейні відносини між нами не склалися. Відтак, виконання позивачем батьківських обов`язків щодо дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неможливим, тому просить суд скасувати усиновлення.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовної заяви, надала суду відзив проти позову в якому пояснила, що діти хочу спілкуватися з батьком та підтримувати стосунки , однак ОСОБА_2 з метою ухилення від надання матеріальної допомоги дітям звернувся до суду з даним позовом. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно свідоцтва про усиновлення серії НОМЕР_1 від 23.01.2009 року « ОСОБА_4 » було усиновлено ОСОБА_2 на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області №2-о-169/08 від 13.11.2008 року.

Згідно свідоцтва про усиновлення серії НОМЕР_2 від 05.12.2008 року

« ОСОБА_5 » було усиновлено ОСОБА_2 на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області №2-о-169/08 від 13.11.2008 року.

На момент розгляду справи ОСОБА_2 є батьком усиновлених дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно рішення Здолбунівського районного суду від 14.07. 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить в першу чергу з мотивів захисту інтересів дітей та наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст.238 Сімейного кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:

1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;

2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;

3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття. Усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров`ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім`ї.

Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися.

В ході судового розгляду судом не здобуто, а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що відповідачем вчинялася протиправна поведінка відносно позивача чи інших членів сім`ї, яка б загрожувала їх життю чи здоров`ю.

Щодо скасування усиновлення з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 238 СК України, то таке скасування усиновлення може мати місце, лише у випадку, якщо було усиновлено вже повнолітню особу, як це передбачено ч.2 ст.208 СК України, і якщо сімейні відносини між усиновленим та усиновлювачем не склалися.

Судом враховується, що, позивачу ніхто не чинить перешкод у виконанні покладених на нього обов`язків, як батька по вихованню дитини.

Судом встановлено, що позивач свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків, своєю агресивною поведінкою показує дітям, що він не бажає спілкуватися з ними. Хоч позивач та усиновленні діти разом не проживають, проте вони повинні спілкуватися з позивачем, але той сам уникає спілкування з ними, так як між ним та відповідачкою ОСОБА_3 склалися напруженні відносини, тому він не бажає підтримувати зв`язок з дітьми.

Враховуючи вище наведені обставини судом об`єктивних причин для скасування усиновлення не встановлено. Позивачем не береться до уваги, що скасування усиновлення буде мати для дітей негативні наслідки, впливати на їх емоційно - психологічний стан.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, суди мають приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції та ст.14 Закону України «Про охорону дитинства" дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.

Згідно із вимогами ч.4 ст.232 Сімейного кодексу України, усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Таким чином на позивача з моменту усиновлення були покладені батьківські обов`язки щодо дітей, які були ним усиновленні.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право на сім`ю, спілкування з обома батьками та на піклування як з боку матері, так і з боку батька. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), що набрала чинності для України з 01.09.2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Таким чином, враховуючи, що скасування усиновлення з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 238 СК України, в даному випадку є неможливим, оскільки діти були усиновлені до досягнення повноліття, відсутністю належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправну поведінку відповідача, що загрожує життю та здоров`ю позивача , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.6, 208, 238 СК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування Здолбунівської РДАпро скасування усиновлення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Здлбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 10.06.2019.

Суддя І.М.Мичка