Справа № 636/ 876 /19
№2 / 636 / 1002 /19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі Фатєєвій С.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Чугуєві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Представник позивача адвокат Земцова В.О. звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою (в подальшому уточненою) до ОСОБА_2 , в якому просила суд зменшити розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_3 на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з ј частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, просила суд визнати виконавчий лист про стягнення вище вказаних аліментів таким, що не підлягає виконанню починаючи з 15.04.2016р. і до повноліття дитини.

Уточнену позовну заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.08.2013 року по справі № 636/2706/13-ц вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 25 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, вказує, що при розгляді вказаної справи, ОСОБА_2 приховала від суду ту обставину, що ОСОБА_3 має сина від першого шлюбу, тому вважає, що судом не були враховані обставини, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, а саме наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Разом з цим, зазначає, що позивач з лютого 2016 року по теперішній час, доходу за трудовими та цивільно-правовими договорами не має, та на теперішній час він не працює, а також у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 . З цієї підстави старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області 10.04.2018 року винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, та ця обставина змінила майновим стан позивача.

Крім того, вказала, що ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу у розмірі 500 грн. на місяць.

Також, зазначає, що батько позивача є пенсіонером, непрацездатним за віком, який з 2015 року хворіє на ішемічну хворобу серця.

Позивач та відповідач в підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце їх проведення повідомлялись належним чином.

В підготовчому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник позивача адвокат Земцова В.О., діюча на підставі ордеру на надання правової допомоги ЗП № 044784 від 01.03.2019 року (а.с. 39), уточнила позовні вимогами в частині зменшення розміру аліментів, а саме з ј частини усіх видів заробітку (доходу) на розмір 1/7 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Платіцина О.Г., діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 01.08.2019 року (а.с. 124, 125), не заперечувала проти уточнених позовних вимог.

Враховуючи визнання позову представникам відповідача, суд вважає можливим ухвалити рішення по справі в підготовчому судовому засіданні, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.08.2013 року по цивільній справі №636/2706/13-ц задоволено повністю позовну заяву ОСОБА_2 , та вирішено стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 25 червня 2013 року до повноліття дитини (а.с. 96).

При ухваленні судом вказаного рішення діяв Сімейний Кодекс України в редакції станом від 04.08.2013 року, згідно ч. 2 ст. 182 якого визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 182 СК України (діючої редакції) визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, після ухвалення судом вище вказаного рішення про стягнення аліментів, змінився мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 17.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 139 (а.с. 97).

Згідно повідомлення від Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України від 26.02.2019 року за № 192/17.5-06-106, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження за № 201 від 23.05.2006 року, складений Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьки дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 24).

Крім того, з вказаного повідомлення вбачається, що прізвище ОСОБА_6 було змінено на « ОСОБА_7 » після розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 .

З копій чеків про поштові перекази, які додані до справи, вбачається що позивач через «Укрпошту» періодично здійснював грошові перекази з позначкою «аліменти» адресату « ОСОБА_7 » на протязі 2017-2018 років, а також на початку 2019 року, у розмірі 500 гривень за переказ, і це вказує на те, що позивач надавав матеріальну допомогу ОСОБА_8 на утримання їх дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, з матеріал справи вбачається, що після ухвалення судом вказаного рішення змінився матеріальний стан ОСОБА_3 , що підтверджується: відповідним записом в його в трудовій книжці серії НОМЕР_2 ; копіями відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів відносно ОСОБА_3 в період з 01.01.2013 року по 31.12.2018 року; відповіддю № від 27.03.2019 року та відповіддю № від 26.03.2019 року (а.с. 18-20, 57,58, 60,61).

Згідно ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ч. 3 ст. 182 СК України, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Враховуючи визнання представником відповідача уточнених позовних вимог та норми Сімейного кодексу України, а також наявність у ОСОБА_3 іншої малолітньої дитини і змін його матеріального стану, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та доведеність уточнених позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів, і тому в цьому випадку розмір аліментів на утримання дитини сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає зменшенню, а саме з розміру розміру ј частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року за № 3, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо іншої частини уточнених позовних вимог представника позивача відносно визнання виконавчого листа по вказаній справі таким що не підлягає виконанню, починаючи з 15.04.2016 року і до повноліття дитини, суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містить будь-яких доказів про скасування вищезазначеного заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23.08.2013 року судом який його ухвалив, або судом апеляційної чи касаційної інстанції. Тобто, зазначене рішення не втратило свої законної сили.

Вимогами ст. 129-1 Конституції України визначено, зокрема, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Крім того, положеннями ч. 1, 2 та 3 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Разом з цим, вимогами. 1 та 2 ст. 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, вимогами ч. 2 ст. 432 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, по яким суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

В цьому випадку виконавчий лист по зазначеній справі було видано Чугуївським міським судом Харківської області на підставі вище вказаного заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23.08.2013 року.

Враховуючи, що зазначене заочне рішення суду не скасовано, і тому ОСОБА_3 не звільнений від його виконання.

Крім того, суду не надано письмових доказів стосовно того, що обов`язок ОСОБА_3 відносно виконавчого листа відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, та з врахуванням того, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, суд вважає, що в цьому випадку відсутні законні підстави для визнання зазначеного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (повністю та частково), і тому уточнені позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись: ст. ст. 182, 192 СК України, ст. ст. 51, ст. ст. 12, 18, 129-1 Конституції України, ст. ст. 76, 81, 200, 258-260, 263-265, 268, 354, 432 ЦПК України суд, -

В и р і ш и в:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який присуджений за заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.08.2013 року по цивільній справі №636/2706/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме з розміру ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів у новому розмірі з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення повноліття ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні іншої частини уточнених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -