Справа № 331/6075/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Андрієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстровано 24 вересня 2011 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1054.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2013 р. шлюб було розірвано.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 .

Дитина з моменту фактичного припинення шлюбних відносин постійно мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 275 грн. 10 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На цей час розмір аліментів, встановлених рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2012 p., є недостатнім і не відповідає приписам чинного законодавства.

Відповідач на цей час перебуває в шлюбі з іншою жінкою, від нового шлюбу має двох неповнолітніх дітей, займається бізнесом, який зареєстровано на іншу особу, отримує певні доходи, тому спроможний сплачувати на дитину кошти в більшому розмірі.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачка ОСОБА_1 просить суд змінити розмір аліментів, стягнутих на дитину; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомлення мсторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 29.01.2019 року на 14 год. 30 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 04.06.2019 року на 13 год. 30 хв.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 . позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав суду відзив на позов в якому зазначено, що вимога щодо стягнення щомісячно з нього аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є необґрунтованою. Факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, оскільки на теперішній час він перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою вони мають трьох неповнолітніх дітей:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

На теперішній час він повністю матеріально забезпечує свою сім`ю. Його цивільна дружина ОСОБА_3 також знаходиться на його матеріальному утриманні, так як на теперішній час не працює у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 до досягнення ним трьох річного віку.

Судове рішення про стягнення з нього значно більшого розміру аліментів, вочевидь порушуватиме права, вплине на життя та матеріальне становище його сім`ї, а найголовніше, на умови життя дітей.

Також, на його утриманні знаходиться його мати, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується її пенсійним посвідченням. Своєю матеріальною допомогою матері він намагається забезпечити їй достатній життєвий рівень та необхідні умови для існування.

Просить суд стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з*явилися, надали письмові пояснення відповідно до яких просили суд розглянути справу за їх відсутності. Позов задовольнити частково. Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 р., з 275,10 грн. щомісяця на 1/12 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_6 , вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 ; рішенням суду від 21.05.2013 р. (331/3095/13-ц) про розірвання шлюбу; свідоцтвом серії НОМЕР_3 про народження ОСОБА_5 ; рішенням суду від 29 жовтня 2012 p. (2/0808/1980/2012) про стягнення аліментів; свідоцтвом серії НОМЕР_4 про народження ОСОБА_8 ; свідоцтвом серії НОМЕР_5 про народження ОСОБА_7 ; свідоцтвом серії НОМЕР_6 про народження ОСОБА_4 ; пенсійним посвідченням № НОМЕР_7 ОСОБА_4 .

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матір ОСОБА_4 , яка є інвалідом 3 групи загального захворювання. Крім цьому суд враховує, що ОСОБА_3 , яка є матір*ю трьох неповнолітніх дітей тимчасово не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_8 до трьохрічного віку, тобто, також знаходиться на утриманні відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач ОСОБА_2 займається бізнесом, який зареєстровано на іншу особу, не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому розцінюється судом як голослівне.

Відповідно до ч.2 ст. 200 CK України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 5 лютого 2014р. у справі №6-143цс13 та ухвалі ВССУ від 02.04.2014 року 6-10175цс14).

З урахуванням встановлених конкретних обставин справи, положень закону, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини", та приймаючи до уваги те, що закон покладає обов`язок по утриманню дитини на обох батьків, суд дійшов висновку про можливість здійснення у даному випадку зміни розміру аліментів з 275,10 грн. щомісяця на 1/12 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також слід зазначити, що зміна розміру аліментів не порушує права та інтереси дитини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, ІПН НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІПН: НОМЕР_8 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 р., з 275,10 грн. щомісяця на 1/12 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, ІПН НОМЕР_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

В решті позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суддя: М.В. Антоненко