провадження № 2/752/776/19
УХВАЛА

18.06.2019 року Голосцївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П

з участю секретаря судового засдіання Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу № 752/17364/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа № 752/17364/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

28.09.2017 року та 16.01.2018 року представник відповідача звернувся до суду із клопотаннями, які є аналогічними за змістом- про передачу справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки, місцезнаходження відповідача територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва. В обґрунтування клопотання також зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Аналіз норм закону свідчить про те, що відносини, які виникають з майнового страхування не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього закону не можуть застосовуватись до відносин майнового страхування, а відтак подача позову за адресою місцезнаходження позивача суперечить положенням закону, в зв`язку з чим справа має бути направлена за підсудністю до іншого суду.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав подані клопотання та просив їх задовольнити з викладених в них підстав.

Вислухавши пояснення сторіни, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотань слід відмовити за наступних підстав.

У висновках, викладених в рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011, зазначено, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини не тільки на стадії укладення, а і на стадії виконання договору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно мешкає на території Голосіївського району м. Києва за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 48).

Позивачем подано позов в порядку захисту прав споживачів, та відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позов може пред`являтися в суд за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею було враховано, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна, зокрема, мотивуючи порушення його прав, - як споживача послуг, та зазначений висновок випливає з предмету та підстав позову.

Так, відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За таких обставин на час відкриття провадження і на даний час суд дійшов висновку про те, що провадження у справі 30.08.2017 року було відкрито з дотриманням правил підсудності, так як, спір виник в зв`язку з неналежним виконанням, на думку повивача, - відповідачем умов договору страхування, що за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Також слід зауважити що позов, з яким звернувся позивач до суду, не відноситься до категорії справ, які розглядаються тільки певним судом за правилами виключної підсудності.

Крім того, вказані обставини існують і на даний час, а також стороною відповідача ухвала про відкриття провадження у справі з мотивів не дотримання судом правил підсудності, оскаржена не була.

Як зазначено в п. 2, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Закон України «Про захист прав споживачів» поширюється на зазначені в ньому відносини, оскільки, Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.

Споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Крім того, суд звертає увагу сторони відповідача на те, що питання яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин, зокрема, чи поширюється на правовідносини, які виникли між сторонами Закон України «Про захист прав споживачів», остаточно суд вирішує тільки під час ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Доводи сторони відповідача про те, що на спірні правовідносини, які виникли з майнового страхування не поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів», а тому позов має бути розглянутий судом за місцезнаходженням відповідача, на переконання суду, є хибними.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи не встановлено законних підстав для направлення справи для розгляду до іншого суду, суд вважає, що клопотання є необґрунтованими, в зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 28, 197-200, 258, 260, 264 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотань представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про направлення за підсудністю цивільну справу № 752/17364/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Головуючий Н.П. Чередніченко