Справа № 308/9399/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.

суддів - Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

при секретарі: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року, ухваленого суддею Домніцьким В.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.09.2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №17/206 з наступними змінами і доповненнями відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою 13,75% річних з кінцевим терміном повернення - 31 серпня 2026 року. В забезпечення умов виконання вказаного кредитного договору 01.09.2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно з яким остання солідарно відповідає перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Позичальник належним чином не виконує зобов`язання за договором внаслідок чого станом на 31 липня 2015 року за ним наявна заборгованість, яка становить 12 233,01 доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом - 8569, 51 доларів США; відсотків за користування кредитом - 3663,50 доларів США(еквівалент по курсу НБУ 21,986687 за 1 долар США станом на 17.07.2015 року заборгованість по кредиту та відсотках становить 268 963,36 грн. та 4 876,10 грн. неустойки за несвоєчасне погашення кредиту. Загальна заборгованість становить - 273 839,46 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 травня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 269 507,91 грн., з яких : 8569, 51 доларів США заборгованості за кредитом; 3663,50 доларів США відсотків за користування кредитом (в еквіваленті по курсу НБУ 21,986687 за 1 долар США станом на 17.07.2015 року заборгованість по кредиту та відсотках становить 268 963,36 грн.) та 544,55 грн. неустойки за несвоєчасне погашення кредиту.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що банком неправильно нараховані заборгованість по відсотках та пені; банком в порушення закону не надано інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України)

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2. ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріалами справи встановлено, що 01.09.2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №17/206 відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою 13,75% річних з кінцевим терміном повернення - 31 серпня 2026 року.

В забезпечення умов виконання вказаного кредитного договору 01.09.2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно з яким остання солідарно відповідає перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

20.06.2008 року до вищевказаного кредитного договору було укладено додатковий договір згідно умов якого, за неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань за погашення кредитної заборгованості, позичальник сплачує банку штраф у розмірі, визначеному умовами цього договору, який розраховуються від суми невиконаних зобов`язань

Свої зобов`язання за кредитним договором позичальник ОСОБА_1 належним чином, відповідно до умов договору не виконував, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за договором.

Згідно розрахунку Банку, станом на 31 липня 2017 року загальна заборгованість позичальника становить273 839,46 грн.,з яких: за кредитом - 8569, 51 доларів США; відсотків за користування кредитом - 3663,50 доларів США(еквівалент по курсу НБУ 21,986687 за 1 долар США станом на 17.07.2015 року заборгованість по кредиту та відсотках становить 268 963,36 грн.) та 4 876,10 грн. неустойки за несвоєчасне погашення кредиту.

Відповідачами відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України не подано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували даний розмір заборгованості за договором.

Щодо посилань в апеляції про неправильні нарахування неустойки за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 4 876,10 грн., то такі не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції застосував позовну давність і стягнув її лише за один рік в розмірі 544,55 грн.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апеляції, що банком в порушення закону не надано інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, оскільки відповідач ОСОБА_1 з цих підстав оспорював в судовому порядку укладений кредитний договір і ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2018 року, яка набрала законної сили, його позов про визнання недійсним кредитного договору залишено без розгляду. Таким чином укладений правочин є правомірним (ст. 204 ЦК України).

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову та обґрунтовано його частково задовольнив.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.12, 81, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 червня 2019 року.

Головуючий :

Судді :