ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/2934/17

провадження № 22-ц/4809/759/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2017 року у складі судді Шевченко І.М. і

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради та просив визнати, що ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю та визнати за ним право власності на вказану квартиру.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 круглий сирота, мати (одиначка) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_5, а його у 13-річному віці помістили до Олександрійської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків Кіровоградської області, яку він закінчив у 2003 році та відразу був зарахований на навчання по професії бригадира з поточного ремонту і утримання колії.

Після закінчення навчання, 10.09.2004 він був прийнятий монтером колії на підприємство Виробничий підрозділ служби колії «Знам`янська дистанція колії».

Дане підприємство відразу забезпечило його житлом, надавши для проживання квартиру АДРЕСА_1 , що перебувала на балансі підприємства.

З вересня 2003 року по теперішній час, тобто майже 14 років, він постійно проживає в даній квартирі та 13,8 років безперервно працює на зазначеному підприємстві.

Всі 14 років він самостійно доглядає за нерухомим майном, ремонтує, облаштовує територію, відкрито проживає за даною адресою.

Також на протязі проживання в даному домоволодінні за вищезазначеною адресою здійснював та продовжує здійснювати оплату за комунальні послуги та інші необхідні платежі, на його ім`я відкриті особові рахунки по оплаті комунальних послуг з електро-водопостачання та водовідведення, укладені договори про надання послуг споживачу.

За весь час користування даним нерухомим майном до нього не надходило жодних претензій щодо незаконного користування з боку інших фізичних або юридичних осіб.

Отже вважає, що на протязі більше 10 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє спірним майном, як своїм власним, вселення в дану квартиру правомірне, тому є підстави для визнання за ним права власності на це майно у порядку, передбаченому ст. 344 ЦК України, оскільки, з урахуванням положень ч.5 ст.12 ЦК України, сам факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайства і т.ін.).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 вже більше 10 років безперервно та добросовісно володіє зазначеним майном, сплачує комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій про оплату комунальних послуг за вищезазначеною адресою, та є виготовлений технічний паспорт на вказану квартиру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно свідоцтва № 2697 про право власності на житло від 06.08.АДРЕСА_1 власником квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 .

У 2005 році ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Але, у 2019 році у нотаріуса дізнався про наявність рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2017, де власником квартири АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ).

В оскаржуваному рішенні квадратні метри зазначеної квартири стосуються іншої власності, а саме квартири кв. АДРЕСА_3 , власником якої є інша особа ОСОБА_4 , яка є сусідкою ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 фактично бажав визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача Шишова І . В. та представник відповідача ОСОБА_7 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 03.11.2004 працює на підприємстві Виробничий підрозділ служби колії «Знам`янська дистанція колії», що підтверджується довідкою підприємства від 16.11.2016 року за вих. № 963 та проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою квартального комітету № 22 Подільського району м. Кропивницький від 20.04.2017 за вих. № 148.

Позивач круглий сирота, мати (одиначка) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_5, а його у 13-річному віці помістили до Олександрійської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків Кіровоградської області, яку він закінчив у 2003 році та відразу був зарахований на навчання по професії бригадира з поточного ремонту і утримання колії.

Після закінчення навчання, 10.09.2004 він був прийнятий монтером колії на підприємство Виробничий підрозділ служби колії «Знам`янська дистанція колії».

Дане підприємство відразу забезпечило його житлом, надавши для проживання квартиру АДРЕСА_1 , що перебувала на балансі підприємства.

На даний час квартира АДРЕСА_1 , не перебуває на балансі виробничого підрозділу служби колії «Знам`янська дистанція колії».

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час ухвалення рішення суд, у відповідності до приписів ст.264 ЦПК України, встановлює чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

ОСОБА_2. , який не брав участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, оскільки квартира АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва №2697 від 06 серпня АДРЕСА_1 року належала на праві власності його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте з такими доводами апеляційної скарги погодитися неможна з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано, що ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказану квартиру.

Згідно архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 не проводилась (а.с.8).

09 листопада 2016 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Залучена апеляційним судом до участі у справі в якості спеціаліста головний інженер ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_13 суду пояснила, що в 2001 році до керівника ОБТІ надійшла заява від Знам`янської дистанції колії, про проведення інвентаризації та виготовлення технічного паспорта на будинки, що розташовані за адресою: 291 км, м . Кіровоград та 293 км. Станція Можарово (інвентарна справа, а. с. 9).

На підтвердження заяви, було надано рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 10 липня АДРЕСА_1 року, яким було дозволено ОСОБА_10 дистанції колії взяти на баланс чотирьохквартирний житловий будинок, загальною площею 138 кв. в м. Кіровограді по платформі Можарово 292 км. + 500 м. (інвентарна справа, а. с. 11).

Технік ОКП "Кіровоградське ООБТІ" здійснив вихід для обстеження земельної ділянки, заміряв чотирьохквартирний будинок, прямокутної форми, з чотирма прибудовами та зробив поверховий план (інвентарна справа, а. с. 2, 4).

В експлікації внутрішніх площ чотирьохквартирного будинку (інвентарна справа, а. с. 5), де зазначені площі квартир під номером - 1 , 2 та 3 , є замітка, що до загальної площі будинку не ввійшла площа, нібито раніше приватизованої квартири під номером 4.

На підставі цього була зроблена технічна інвентаризація, квартира під номером 4 не була замірена, через відсутність доступу до неї та відсутності власника. Умовно було визначено, що це квартира під номером 4.

В подальшому, Знам`янська дирекція залізничних перевезень як орган приватизації надала свідоцтва про право власності для реєстрації.

Так само в свідоцтвах точної юридичної адреси зазначено не було. Кіровоградське інвентаризаційне бюро здійснювало реєстрацію на паперових носіях, відповідно до даних, які були надані. Для уточнення адреси будинку свідоцтва не повертали.

Відповідно, в Кіровоградському інвентаризаційному бюро реєстрацію пройшли квартири під номером 1 , 2 та 3.

В 2002 році Кіровоградське інвентаризаційне бюро почало працювати в електронному реєстрі.

До останнього потрібно було вносити вже точні юридичні адреси будинків. До реєстру не можливо було внести ті адреси, під якими зареєстровані вищезазначені квартири.

Тому, після звернення одного з власників трьох квартир, бюро звернулося до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради.

Управлінням було надіслано відповідь у вигляді листа (інвентарна справа, а. с. 37) про уточнення адреси об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до планувальних матеріалів зазначена будівля має адресу: АДРЕСА_1 .

До ОКП "Кіровоградське ООБТІ" адвокат Силаєв Є. С., який представляє інтереси ОСОБА_11 , звернувся з запитом про надання інформації, щодо зареєстрованого права власності на житловий будинок і на квартиру під номером 4 .

У відповідь ОКП "Кіровоградське ООБТІ" надав довідку, про те, що на зазначений житловий будинок до 2013 року право власності не було зареєстровано, тому що Знам`янська дирекція залізничних перевезень не реєструвала право власності на весь будинок. На той час право власності на квартиру під номером 4 не було зареєстровано.

В 2019 році до ОКП "Кіровоградське ООБТІ" звернувся ОСОБА_2 та повідомив про те, що він вступає в спадщину після ОСОБА_3 , (інвентарна справа, а. с. 56), замовляє архівну довідку та техніка. При собі мав свідоцтво про право власності, на квартиру, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 .

Технік з наявними документами провів огляд і, співставляючи дані надані ОСОБА_2 та дані, що містяться в органі БТІ, виявляє, що квартира під номером 1 по свідоцтву, і є квартира під номером 4 за даними органу БТІ.

БТІ видає технічний паспорт на квартиру під номером 4, і зазначає , що та квартира, свідоцтво на право власності якої надав ОСОБА_2 відповідає адресі. АДРЕСА_1 .

Потім ОСОБА_2 знову звернувся до БТІ і зазначив що кв. АДРЕСА_1 , уже зареєстрована на ОСОБА_1 .

Органом БТІ було виявлено, що Максимов фактично визнав право власності на квартиру під номером 2, яка в БТІ була зареєстрована за ОСОБА_4 і ОСОБА_12 .

По даному питанню ОКП "Кіровоградське ООБТІ" звернулось до Управління містобудування та архітектури міської ради м. Кропивницького і останні відповіли, що з приводу такого питання потрібно звернутись до ЦНАПу.

Спеціаліст ОСОБА_13 вважає, що одним з виходів з ситуації є додатково присвоїти спірній квартирі номер 4 а , проте повноваження щодо присвоєння номерів квартир мають тільки органи ЖЕКа, які в свою чергу, зможуть присвоїти тільки нормер 5.

ОКП "Кіровоградське ООБТІ" пропонувало викликати всіх 4-х власників і з техніком вирішити дане питання, проте це не можливо, через те, що один із власників квартир ОСОБА_1 знаходиться за кордоном.

Остаточне вирішення даного спору спеціаліст бачить шляхом присвоєння квартирі ОСОБА_2 номер 4, а квартирі ОСОБА_11 номер 2, проте ОКП "Кіровоградське ООБТІ" не наділено повноваженнями присвоювати нову нумерацію квартирам.

Апеляційним судом встановлено, що квартира, на яку за рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 12.07.2017 визнано право власності за ОСОБА_1 та квартира, яка належала на підставі Свідоцтва №2697 від 06 серпня АДРЕСА_1 року матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , це дві різні квартири, які знаходяться в одному, чотирьохквартирному будинку, по АДРЕСА_1 .

Згідно Свідоцтва №2697 про право власності на житло від 06 серпня АДРЕСА_1 року ОСОБА_3 була власником квартири АДРЕСА_1, 292 кілометр, будинок № 1 .

Зазначеним свідоцтвом спростовуються доводи ОСОБА_2 , що після зміни адреси будинку, його мати стала власником квартири АДРЕСА_1

Аналізуючи обставини справи суд приходить до висновку, що рішенням суду, що переглядається, не порушуються права ОСОБА_2 , щодо успадкування квартири, в будинку АДРЕСА_1 .

Питання щодо нумерації квартир не входить до компетенції суду і її зміна не є підставою для скасування рішення суду, яким за особою визнано право власності на квартиру.

Для того, щоб визначитися з нумерацією квартир, мешканцям будинку АДРЕСА_1 , необхідно звернутися до відповідних органів місцевого самоврядування, після чого звернутися до державного реєстратора для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

За таких обставин суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24.06.2019.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко