РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту належності заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення факту належності заповіту від 14.06.1994 року, у зв`язку з наявністю помилок у написанні прізвища, ім`я, по-батькові українською мовою заповідача та спадкоємця.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка 14.06.1994 року на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно якого житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , заповіла своїй доньці - позивачу по справі.

У встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця позивач із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталася, оскільки після смерті матері тривалий час перебувала у лікарні протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Також позивач встановила, що заповіт містить помилки в написанні прізвища спадкоємця та прізвища заповідача, а саме: замість « ОСОБА_1 » зазначено « ОСОБА_1 » та замість « ОСОБА_2 », зазначено « ОСОБА_2 », які виникли у зв`язку з перекладами з російської на українську мови і не впливають на зміст заповіту та не викликають сумнів в його змісті.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати поважною причину пропуску нею строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк тривалістю три місяці для надання заяви про прийняття спадщини, а також встановити факт, а саме, що заповіт, складений 14.06.1994 року, посвідчений Цекеевою І.О., державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-1025 від імені заповідача «ОСОБА_2» належить «ОСОБА_2», та складено на користь спадкоємця « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 ».

Ухвалою суду від 20.11.2018 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, визначено розгляд проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі, витребувано з П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи, після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також після смерті ОСОБА_8 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, допитавши свідків, дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 11.05.2012 року складено відповідний актовий запис № 2762, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Факт родинних зв`язків ОСОБА_1 з померлою, підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 28.11.1961 року, а також свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 .

На випадок своєї смерті, 14.06.1994 року ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Цекеевою І.О., яким належний їй житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , заповіла позивачу.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями першої черги окрім позивача, є син померлої ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Відповідно до інформаційного листа П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , спадкові справи не заводились, до нотаріальної контори спадкоємці не звертались.

Крім того, відповідно до листа Запорізького обласного державного нотаріального архіву та Інформаційних довідок (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.05.2019 року №56255072, № 56255133, інформація щодо наявності спадкової справи та виданих на її підставі свідоцтв про право спадщину після померлої ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.05.2019 року за № 56255175, наявний заповіт від імені ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого 14.06.1994 року за реєстровим № 2-1025 П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, який чинний, та містяться відомості про видачу дублікату цього заповіту 22.10.2018 року за р. № 2-153 Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як встановлено в судовому засіданні, про що зазначала позивач та підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворіла, перебувала у лікарні восени 2012 року, тобто в останній період шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Крім того, відповідно до копії заповіту від 14.06.1994 року, наданого Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом, останній складений від «Онопріенко Зінаїди Андріівни», на користь спадкоємця « ОСОБА_1 ». Однак вказаний заповіт містить помилки в написанні прізвища спадкоємця та прізвища заповідача, а саме: замість « ОСОБА_1 » зазначено « ОСОБА_1 » та замість « ОСОБА_2 » зазначено « ОСОБА_2 ». Зазначені помилки є виключно орфографічними і не створюють сумнівів у волі та в особі заповідача.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Враховуючи обставини справи, що склалися, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту належності заповіту - задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , строку для прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, для надання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити, що заповіт, складений 14.06.1994 року, посвідчений Цекеевою І.О., державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-1025 від імені заповідача «ОСОБА_2 » належить « ОСОБА_2 », та складено на користь спадкоємця « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ю.В.Геєць