Справа № 1328/6564/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

за участю секретаря Шаповалової Ю.О.

справа №466/6564/12, 2/466/9/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталії Мирославівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

08.08.2012року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталії Мирославівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений 16 грудня 2010року за №1250 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталією Мирославівною на договорі позики від 01 травня 2010року посвідченого приватним нотаріусом округу Львівської області Онищак Наталією Мирославівною за №383 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог позивач зазначив про те, що 16.12.2010року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталією Мирославівною на договорі позики від 01.05.2010року вчинено виконавчий напис №1250 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1591019,94гривень за період з 02.09.2010року по 09.11.2010року, а саме 1188000,00гривень основного платежу за договором та 403019,94гривень суми боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,4% пені за кожен день прострочення від залишкової суми боргу.

Позивач вважає зазначений виконавчий напис нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню, а тому змушений звернутись до суд з позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10.08.2012 відкрито провадження у справі та призначено справу до попереднього судового розгляду (а.с.13).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20.08.2012 цивільну справу призначено до судового розгляду (а.с.19).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.02.2014 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталії Мирославівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без розгляду (а.с.85).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 12.05.2014 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено та ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26.02.2014 скасовано та справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду по суті (а.с.107-109).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву, якою підтвердив, що ОСОБА_1 повністю виконав усі зобов`язання за укладеним між ним та ОСОБА_1 договором позики від 01.05.2010року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., та визнав, що у зв`язку з повним поверненням ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики та виконанням інших умов договору, виконавчий напис за №1250 від 16.12.2010року вчинений на договорі позики приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., не підлягає виконанню (а.с.144).

Відповідач приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М. в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.05.2010роком між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір позики. За умовами договору ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 взяв в борг суму 1 188 000,00 грн., яка на момент укладення договору була еквівалентна 150 000,00 доларів США, і зобов`язався повернути борг в строк до 01.09.2010р. Згідно п. 7 договору відповідач зобов`язався у разі не повернення у строк суми боргу, сплачувати суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,4% пені за кожен день прострочення від залишкової суми боргу (а.с.11).

16.12.2010року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталією Мирославівною на зазначеному договорі позики вчинено виконавчий напис №1250 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1591019,94гривень за період з 02.09.2010року по 09.11.2010року, а саме 1188000,00гривень основного платежу за договором та 403019,94гривень суми боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,4% пені за кожен день прострочення від залишкової суми боргу (а.с.11).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07.05.2018року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 за договором позики від 01 травня 2010р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М. і зареєстрованим за №383, 1 188 000,00 грн. основного боргу, 1 092 983,91грн. інфляційних втрат, 256 708,77грн. три відсотки річних, 3 500 000,00грн. пені, 3 219грн. судового збору, а всього 6 040 911,68грн. (а.с.142).

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено заявами сторін, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07.05.2018року виконано добровільно, стягнуті судом грошові кошти повністю сплачено.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 214,60грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 77, 81, 141, ч.2 ст.247, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталії Мирославівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений 16 грудня 2010року за №1250 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталією Мирославівною на договорі позики від 01 травня 2010року посвідченого приватним нотаріусом округу Львівської області Онищак Наталією Мирославівною за №383 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 214,60 гривень (двісті чотирнадцять гривень шістдесят коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текс рішення складено 25.06.2019року.

Суддя В. В. Свірідова