Справа № 133/636/19
Провадження № 22-ц/801/1225/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуСправа № 133/636/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю,

Рішення ухвалив суддя Сєчко В.Л.

Рішення ухвалено в м. Козятині Вінницької області

Повний текст рішення складено 08 квітня 2019 року,

Встановив:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Бродецької селищної ради про визнання права власності за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 листопада 2007 року між нею та САТ «Бродецьке» було укладено договір № 1 про надання послуг по збиранню буряків. Обумовлені договором роботи були виконані, про що 28 листопада 2007 року складено акт виконаних робіт № 1.

14 червня 2008 року в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи по збиранню буряків правлінням САТ «Бродецьке» було вирішено продати їй за 3500 грн. належну товариству силосну траншею, що розташована по вул. Перемоги, 130а в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області. 15 червня 2008 року за накладною № 38 та актом приймання-передачі № 21 їй було передано силосну траншею № 1, № 2, загальною площею 612 кв.м., забудови 1955 року.

20 грудня 2008 року в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи по збиранню буряків правлінням САТ «Бродецьке» було вирішено продати їй за 9000 грн. належні товариству битове приміщення загальною площею 70,4 кв.м. із прибудовою загальною площею 4,8 кв.м., майстерню загальною площею 70,4 кв.м., склад № 2а загальною площею 422,1 кв.м. з навісом загальною площею 831,6 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , і позначені на плані інвентарної справи № 423 КП «Вінницького ООБТІ» від 2007 року літерами «Б», «б», «В», «Г», «Г1».

21 грудня 2008 року за накладною № 22 та актом приймання-передачі № 141 їй було передано битове приміщення з прибудовою, майстерню та склад № 2а з навісом.

17 грудня 2014 року вона в законному порядку припинила підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13 червня 2016 року у справі № 5/279-09 САТ «Бродецьке» ліквідовано як юридичну особу.

В грудні 2018 року при зверненні до державного реєстратора Козятинської районної державної реєстрації з приводу реєстрації прав на зазначене нерухоме майно, їй було роз`яснено про відсутність підстав для набуття права власності на таке майно у зв`язку з тим, що за САТ «Бродецьке» не було зареєстровано право власності на це майно.

Про відсутність у неї підстав набуття права власності на спірне нерухоме майно вона не знала і не могла знати. Вважаючи себе власником майна, з 2008 року, тобто більше 10 років, вона добросовісно, відкрито і безперервно володіє цим нерухомим майном.

У зв`язку з цим просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 , позначені на плані технічного паспорту виготовленого КП «Вінницьке ООБТІ» № 423 від 10 січня 2019 року: літерою «Б» - битове приміщення загальною площею 70,4 кв.м., літерою «б» - прибудову загальною площею 4,8 кв.м., літерою «В» - майстерню загальною площею 34,8 кв.м., літерою «Г» - склад № 2а загальною площею 422,1 кв.м., літерою «Г1» - навіс загальною площею 831,6 кв.м. і силосну траншею № 1 площею 220,5 кв.м. та № 2 площею 319,5 кв.м.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2019 року відмовлено у прийнятті визнання позову представником Бродецької селищної ради.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 подала одну апеляційну скаргу на ухвалу суду від 08 квітня 2019 року про відмову у прийнятті визнання позову представником відповідача та на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2019 року повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право власності за набувальною давністю на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 , позначені на плані технічного паспорту виготовленого КП «Вінницьке ОБТІ» № 423 від 10 січня 2019 року: літерою «Б» - битове приміщення загальною площею 70,4 кв.м., літерою «б» - прибудову загальною площею 4,8 кв.м., літерою «В» - майстерню загальною площею 34,8 кв.м., літерою «Г» - склад № 2а загальною площею 422,1 кв.м., літерою «Г1» - навіс загальною площею 831,6 кв.м. і силосну траншею № 1 площею 220,5 кв.м. та № 2 площею 319,5 кв.м.

Зазначила, що рішення суду вважає таким, що не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що 08 листопада 2007 року між приватним підприємцем ОСОБА_1 та САТ «Бродецьке» було укладено договір про надання послуг по збиранню буряків № 1 (а. с. 7-9). 28 листопада 2007 року між сторонами договору підписано акт виконаних робіт (а. с. 10).

Із Витягу з протоколу правління САТ «Бродецьке» № 12 від 14 червня 2008 року вбачається, що правлінням вирішено приватному підприємцю ОСОБА_1 продати в рахунок заборгованості за актом виконаних робіт від 28 листопада 2007 року силосну траншею вартістю 3500 грн., зменшивши таким чином кредиторську заборгованість (а. с. 11).

Згідно накладної № 38 від 15 червня 2008 року та акта приймання-передачі основних засобів по САТ «Бродецьке» від 15 червня 2008 року САТ «Бродецьке» передало приватному підприємцю ОСОБА_1 силосну траншею № 1, № 2, площею 612 кв.м., вартістю 3500 грн., в рахунок кредиторської заборгованості (а. с. 12, 13).

Із Витягу з протоколу правління САТ «Бродецьке» № 27 від 20 грудня 2008 року вбачається, що правлінням вирішено продати ОСОБА_1 в рахунок заборгованості товариства за актом виконаних робіт від 28 листопада 2007 року об`єкти, що розташовані на території тракторної бригади відповідно до інвентарної справи № 423 від 2007 року, а саме: по плану - позначене літерою «Б» битове приміщення загальною площею 70,4 кв.м. з прибудовою позначеною літерою «б» загальною площею 4,8 кв.м., позначену літерою «В» майстерню загальною площею 34,8 кв.м., позначений літерою «Г» склад № 2а загальною площею 422,1 кв.м. за навісом № 2 а, позначений літерою «Г1», загальною площею 831,6 кв.м. (а. с. 14).

Згідно накладної № 22 від 21 грудня 2008 року та акта приймання-передачі основних засобів по САТ «Бродецьке» від 21 грудня 2008 року САТ «Бродецьке» передало приватному підприємцю ОСОБА_1 в рахунок кредиторської заборгованості - битове приміщення, прибудову, майстерню, склад 2а, навіс, вартістю 9000 грн., що розташовані на території тракторної бригади (а. с. 11, 12).

Із відповіді Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області № 02-14-102 від 05 березня 2019 року на адвокатський запит слідує, що силосна траншея, битове приміщення загальною площею 70,4 кв.м. з прибудовою загальною площею 4,8 кв.м., майстерня загальною площею 34,8 кв.м., склад № 2 загальною площею 422,1 кв.м. з навісом № 2 загальною площею 831,6 кв.м., що розташовані на території відділку ліквідованого САТ «Бродецьке» в смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області не були прийняті на баланс Бродецької селищної ради; ОСОБА_1 добросовісно, безперервно володіла зазначеними приміщеннями з 15 червня 2008 року (а. с. 72).

Згідно повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 17 грудня 2014 року № 12774 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність 17 грудня 2014 року (а. с. 61).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26 січня 2018 року припинено юридичну особу САТ «Бродецьке» у зв`язку з визнанням банкрутом на підставі рішення Господарського суду Вінницької області від 13 червня 2016 року у справі № 5/279-09 (а. с. 62-64; 67-70).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 9 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У пункті 11 цієї постанови зазначено, що, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Згідно роз`яснень у пункті 13 цієї постанови відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 зазначила, зокрема, те, що спірні нежитлові будівлі та споруди, на які вона просить визнати за нею право власності за набувальною давністю, були продані їй в 2008 році за рішенням правління САТ «Бродецьке», яке в 2016 році ліквідовано як юридичну особу, в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи за договором про надання послуг по збиранню буряків.

По справі встановлено, що спірні нежитлові будівлі та споруди розташовані на території АДРЕСА_1. Даних про те, що САТ «Бродецьке» було власником цих нежитлових будівель, як і даних про визнання нежитлових будівель безхазяйним майном, матеріали справи не містять.

У пункті 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що з огляду на положення статті 376 ЦК право власності за набувальною давністю на об`єкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, оскільки цією нормою передбачено особливий порядок набуття права власності на нерухоме майно, що збудоване або будується на земельній ділянці, не відведеній для даної мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Виходячи зі змісту вищезазначених статей, обставинами, які мають значення для справи, і які відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об`єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Матеріали справи не містять даних про те, коли і ким були побудовані спірні об`єкти, чи виділялися земельні ділянки під їх будівництво і чи здавалися вони в експлуатацію в установленому порядку.

Судом встановлено, що право власності на спірні нежитлові будівлі не зареєстроване.

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Законодавством не передбачено можливості виникнення права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва до моменту введення його в експлуатацію чи державної реєстрації.

Враховуючи, що власник збудованих приміщень в порушення вимог закону не здійснив державної реєстрації права власності на спірні нежитлові будівлі, останні не могли бути об`єктом цивільно-правових відносин та виступати предметом цивільних угод.

Посилання позивача на те, що спірне нерухоме майно в 2008 році було продано їй за рішенням правління САТ «Бродецьке» в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи за договором про надання послуг по збиранню буряків не може бути підставою для задоволення позову з огляду на те, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, незаконного володіння чужим майном. Наявність у володільця цього нерухомого майна певного юридичного титулу, зокрема, згоди попереднього власника на відчуження майна, виключає застосування набувальної давності.

Виходячи з аналізу норм матеріального права, право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном).

Отже, позов про визнання права власності за набувальною давністю володіння не може пред`явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає, хто є власником цього майна.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не має підстав для набуття права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю, враховуючи те, що право власності на це майно за САТ «Бродецьке» в установленому законом порядку зареєстровано не було, відомості про введення такого майна в експлуатацію відсутні, та позивач заволоділа спірним нерухомим майном з волі фактичного власника майна - на підставі рішень правління САТ «Бродецьке», згідно з якими спірне майно продано ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за договором про надання послуг по збиранню буряків, та було передано їй за актами приймання-передачі і накладними, а такі обставини виключають можливість застосування до спірних правовідносин положень ст. 344 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що вона стала добросовісно, безперервно володіти спірними будівлями та спорудами без відповідної правової підстави, тобто без титулу для виникнення у неї права власності, оскільки право власності у неї за давністю виникло поза волею і незалежно від волі колишнього власника, не заслуговують на увагу з огляду на те, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач як на підставу позову зазначала саме те, що спірне нерухоме майно в 2008 році було продано їй за рішенням правління САТ «Бродецьке» в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи за договором про надання послуг по збиранню буряків, і надала до позовної заяви докази на підтвердження цих обставин. А відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіЮ.Б. Войтко
В.В. Сопрун