КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа №534/1225/18
Провадження № 2/534/92/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2019 року місто Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Крикливого В.В., з участю: секретаря судового засідання Клімової С.І.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати укладений з відповідачем шлюб, що був зареєстрований 30.08.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 361 та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Вони мають спільну неповнолітню дитину, вихованням і утриманням якої займається позивач. Після припинення сімейних відносин, донька постійно проживає разом із позивачкою. Звернення до суду викликане потребою розв'язання питань, що стосуються особистих та майнових інтересів дитини, які повинні вирішуватись обома батькам спільно, в тому числі питання реєстрації місця проживання, виїзду за кордон на відпочинок, зміни навчального закладу тощо. Оскільки місце проживання батька дитини не відомо, виникають суттєві труднощі у вирішенні даних питань, що обмежує права ОСОБА_3
Ухвалою суду від 16.11.2018 (а.с.37) за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.02.2019 (а.с.67) підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.
Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з'явилися. Під представника позивача ОСОБА_4 на адресу суду надійшло клопотання про розгляду справи за її відсутності та за відсутності позивача, заявлені вимоги нею були підтримані.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на веб-сайті судової влади України, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник органу опіки та піклування виконкому Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області Малохатько М.В. (третя особа) звернулася на адресу суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності .
Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне.
Починаючи з 30 серпня 2012 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку складено відповідний актовий запис за номером 361 (а.с.6).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Донецьку народилась ОСОБА_3, батьками якої у свідоцтві зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).
Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року) та норми Закону України «Про охорону дитинства».
Як встановлено судом, сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі та починаючи з листопада 2015 року проживають окремо. Малолітня ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою у справі.
Згідно із ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який у відповідності до положень ч.1 ст.36 СК України є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.
Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів, визначені Сімейним кодексом України.
Однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання. Згідно із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.
За таких обставин, враховуючи фактичне припинення між сторонами шлюбних відносин, суд вважає позов ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу обгрунтованими.
Вирішуючи позов в частині вимог позивача щодо визначення місця проживання дитини, суд звертає увагу на наступне.
Статтею 141 СК України закріплено принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини. Так, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У свою чергу розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім'ї.
За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Виходячи із змісту позову, звернення позивача до суду викликане потребою розв'язання питань, що стосуються особистих та майнових інтересів дитини, які повинні вирішуватись обома батькам спільно, в тому числі питання реєстрації місця проживання, виїзду за кордон на відпочинок, зміни навчального закладу тощо. Оскільки місце проживання батька дитини не відомо, виникають суттєві труднощі у вирішенні даних питань, що обмежує права ОСОБА_3
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає (ч.ч.1, 4 ст. 29 ЦК України).
За нормою ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Виходячи із змісту 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини участь органу опіки є обов'язковою. У таких випадках орган опіки та піклування надає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, який для суду заздалегідь встановленої сили не має і оцінюється у сукупності з іншими доказами, також суд може не погодитись із наданим висновком.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області (а.с.53-54), «з'ясувавши відсутність підстав, за наявності яких суд або орган опіки та піклування розглядає суперечку між матір'ю та батьком стосовно місця проживання дитини, а саме наявності спору між батьками та відсутності самостійного доходу позивача- матері, орган опіки та піклування прийшов висновку про недоцільність визначення місця проживання ОСОБА_3 разом із матір'ю».
Таким чином заперечення органу опіки проти визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 разом із позивачкою викликані відсутністю у останньої самостійного доходу та спору в цілому.
Згідно з інформацією про стан виконання батьками обов'язків стосовно виховання дитини, наданою ДНЗ «Чебурашка», батько неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 з сім'єю не проживає, протягом періоду перебування дитини в дошкільному закладі жодного разу до дитини не приходив. Приводять і забирають ОСОБА_3 мати або бабуся зі сторони матері ОСОБА_7. Мати відвідує батьківські збори, здійснює оплату за перебування дитини в ДНЗ (а.с.33).
Виходячи із змісту позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини з травні 2015 року, а в листопаді того ж року, позивачка разом з малолітньою дитиною переїхали до м.Горішні Плавні, де мешкають спільно і матеріальної допомоги на утримання дитини батько не надає. Отже, починаючи з листопада 2015 року, тобто протягом чотирьох років поспіль, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на утриманні останньої, що стороною відповідача спростовано не було.
За таких обставин, суд вважає висновок органу опіки недостатньо обґрунтованим, оскільки тривалий час вихованням та утриманням дитини займається саме позивачка і обставин, які б свідчили про неналежне здійснення нею батьківських обов'язків по відношенню до доньки судом не встановлено.
Як зазначено у висновку органу опіку, зі слів самої ОСОБА_1, остання працює в мережі інтернет без оформлення трудових відносин, проживає разом з донькою та своїми батьками, які також отримують стабільний дохід. У квартирі, де мешкає позивач разом із донькою, створені всі необідні житлово-побутові умови для проживання та розвитку дитини, помешкання відповідає необхідним санітарно-гігієнічним нормам.
Суд зазначає, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи такі спори, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків обох батьків щодо своїх дітей, повинен ухвалити таке рішення, яке б відповідало інтересам дитини.
Під інтересами дитини треба розуміти забезпечення умов, необхідних для її повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку, що є неодмінним атрибутом належного сімейного виховання.
З огляду на дане, виходячи із встановлених обставин справи та принципу правової визначеності, враховуючи пріоритетність прав дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою, суд вважає за необхідне визначити місце проживання ОСОБА_3 разом із позивачем.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що визначення місця проживання дитини з матірю не розлучає її з батьком, оскільки він не обмежений у своєму праві на спілкування з донькою, виявлення до неї турботи та на участь у її вихованні.
Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно із якою, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням дати звернення позивача до суду та з огляду на задоволення позову у повному обсязі, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь держави 1409,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 160,161,171 СК України, ст.29 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 30 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №361, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.
Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки міста Донецьк Куйбишевського району Донецької області, з її матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою міста Комсомольська Полтавської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Повне ім'я позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1;
Повне ім'я відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_2;
Повне найменування третьої особи:Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, ЄДПРОУ 04057646, адреса: 39800, Полтавська область, вулиця Миру, 24.

Суддя підпис В.В.Крикливий

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Крикливий

Повне судове рішення складено 22.03.2019.