КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5153/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_6, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Букіної О.М. 19 жовтня 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 12150 грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 .

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, питання про розірвання якого наразі вирішується в судовому порядку. Мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю.

Дитина відвідує дитячі курси з розвитку, займається з репетитором грі на фортепіано, викладач відмітила наявність здібностей у дитини, які необхідно розвивати.

З метою подальшого розвитку здібностей, зокрема і вдома, ОСОБА_3 придбала цифрове піаніно YAMAHAYDP-143 WH, вартістю 24300 грн., половину з яких просить стягнути з відповідача як додаткових витрат на дитину.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 у розмірі 12150 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що CD-диск, який містить відеозапис гри дитини на фортепіано, як свідчення наявності у неї здібностей, не можна вважати доказом, оскільки в порушення ст.100 ЦПК України не засвідчений належним чином. Окрім того, цей доказ не було подано разом із позовною заявою, у зв`язку із чим на твердження представника він не повинен був прийматись судом.

Вказує, що покази свідка, яка навчає дитину грі на фортепіано, неправдиві в частині її особистого знайомства із батьком дитини та в частині, що останній не заперечував проти необхідності придбання музичного інструменту.

Вказує, що шлюб із позивачем мав суто формальний характер, пов`язаний із її вагітністю. Посилається на сукупність обставин, що відповідач має стосунки подружжя із іншою жінкою та вони мають спільних дітей.

Зазначає, що видаткова накладна не є розрахунковим документом, який підтверджує витрати на придбання музичного інструменту. Зазначений документ, на твердження представника, також не підтверджує здійснення витрат саме позивачем та для необхідності дитині. Також зазначає, що зі слів свідків вартість інструменту визначалася у доларах США, проте накладна містить розрахунок у гривнях. Зазначене, на твердження представника, також ставить цей документ під сумнів.

Вважає, що витрати на придбання музичного інструменту не можна відносити до додаткових витрат на дитину, а вони є звичайними складовими витратами на розвиток дитини.

Окрім того, зазначає, що необхідність таких витрат із батьком дитини не погоджувалась.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що витрати понесені позивачем на придбання фортепіано у розмірі 24300 грн. у розумінні вимог ст.185 СК України є додатковими витратами, оскільки викликані особливими обставинами, зокрема, необхідністю розвитку музичних здібностей дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції установлено, що сторони з 22 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. На час звернення з цим позовом в провадженні Солом`янського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі судового наказу, виданого Солом`янським районним судом міста Києва 12 грудня 2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що малолітня ОСОБА_4 для розвитку музичних здібностей займається грою на фортепіано.

Судом першої інстанції оглянуто в судовому засіданні відеозаписом гри на цифровому фортепіано та допитано в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , яка має відповідний фах та навчає дитину. Свідок підтвердила, що вона особисто навчає ОСОБА_4 грі на фортепіано та має музичні здібності.

08 листопада 2017 року придбано цифрове фортепіано вартістю 24300 грн., що підтверджується даними видаткової накладної №РН-002197 від 08 листопада 2017 року.

Відповідно ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дане положення стосується особливих обставин, орієнтовний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку із розвитком певних її здібностей або у зв`язку із тим, що вона страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Отже, виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги в частині неможливості прийняття як доказу Видаткової накладної суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні.

Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг, таким документом підтверджується факт виникнення доходів і витрат, та по суті завершує купівлю-продаж між продавцем і покупцем. У звичаях ділового обороту є доказом здійснення господарської операції.

Зі змісту наданої видаткової накладної убачається сплату за музичний інструмент та його отримання саме позивачем.

Скаржником не спростовано факт придбання позивачем цього музичного інструменту, достовірність цього доказу не викликає сумніву, відтак з огляду на положення ст.ст. 12, 13 ЦПК України щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині підтвердження витрат позивача на придбання музичного інструменту.

Доводи щодо визначення ціни музичного інструменту у доларах США суд вважає такими, що не мають логічного правового обґрунтування і є такими, що не впливають на вирішення справи по суті.

Щодо необхідності посвідчення відеозапису цифровим підписом, то суд апеляційної інстанції зазначає, що відеозапис згідно із ст.100 ЦПК України є електронним доказом. Відповідно до частини 2 цієї статті визначено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". При цьому законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Специфіка відео-доказу забезпечує можливість сприйняття звуку та зображення, які задокументовані із використанням техніки. Оцінка відеозапису на його відповідність та оригінальність здійснюється в процесі його перегляду.

Необхідність засвідчення електронним цифровим підписом вимагається щодо копій електронних доказів. Підстав уважати, що надане відео є копією, а не примірником, не убачається. Отже відсутня необхідність у посвідченні такого доказу цифровим підписом.

В частині доводів апеляційної скарги щодо ненадання цього доказу разом із позовною заявою, апеляційний суд зазначає, що відео-доказ було долучено позивачем у відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, необхідність його подання виникла у зв`язку із запереченнями відповідача, при цьому за замістом ст.ст. 178, 179 ЦПК України позивач у відповіді на відзив разом із поясненнями та міркуваннями щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень має право подавати відповідні докази. Отже доводи скаржника в цій частині є неспроможними та відхиляються колегією суддів.

Доводи скаржника в частині оцінки показів свідка, а також посилання на формальність шлюбу з позивачем, вказівка на факт подружніх стосунків з іншою жінкою, колегія суддів уважає такими, що не спростовують обов`язку батька забезпечити умови життя, необхідні для розвитку дитини, в тому числі і її здібностей, а розцінюються судом як уникнення відповідальності за забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Твердження скаржника про те, що витрати на придбання музичного інструменту не можна віднести до додаткових витрат, з посиланням на те, що такі є звичайними витратами на розвиток дитини, колегією суддів відхиляються, оскільки аліментні зобов`язання покликані забезпечити нормальний та достатній розвиток дитини, проте музичні здібності є індивідуальними психологічними властивостями людини та їх розвиток потребує додаткових витрат, що врегульовано ст.185 СК України.

З даних долученої до матеріалів справи Декларації про доходи убачається такий рівень матеріального забезпечення відповідача та обсяг його статків, що дають підстави для висновку про наявність достатньої фінансової можливості брати участь у додаткових витратах на утримання дитини.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381- 384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова