___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/446/19
УХВАЛА

23.10.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання ОСОБА_3 недієздатною, та призначити заявника її опікуном.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сімейний кодекс України не дає тлумачення терміну «близький родич», але, відповідно до ч.2 ст.2, він регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Чітке визначення терміну родичі зазначене у статті 3 КПК України, відповідно до якої близькими родичами та членами сім`ї, є: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Однак, заявник у заяві особисто зазначив і підтвердив, що він є другом сім`ї ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 взагалі не є родичем ОСОБА_3 , а отже позбавлений права на звернення до суду із заявою про визнання останньої недієздатною, за наслідком чого призначити його опікуном.

Одночасно судом враховується, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

На підставі викладеного, суд вважає, що такі дії жодним разом не є втручанням у реалізацію прав цивільного характеру заявника, оскільки таке обмеження в зверненні до суду в інтересах іншої особи, чітко регламентовано Законом, а відтак в цій категорії справ право на суд не є абсолютним і воно піддане обмеженням.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні підстави для звернення ОСОБА_1 до суду з цією заявою, у зв`язку з чим остання підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 296, 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна - повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.