21.06.2019 Провадження № 2-н/311/187/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року місто Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А., розглянувши матеріали заяви приватного акціонерного товариства «Василівкатепломережа», про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, трьох відсотків річних та інфляційних втрат з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду звернулося приватне акціонерне товариство «Василівкатепломережа», про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, трьох відсотків річних та інфляційних втрат з ОСОБА_1 .

Оглянувши матеріали заяви, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (частина 1); із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина 2).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Частиною 2 коментованої статті визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів встановлено, що приватне акціонерне товариство «Василівкатепломережа» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, трьох відсотків річних та інфляційних втрат з ОСОБА_1 , зазначивши період за який виникла заборгованість з 01 жовтня 2017 до 01 червня 2019 року.

При цьому, згідно наданого заявником на підтвердження вимог розрахунку заборгованості, у боржника ОСОБА_1 станом на жовтень 2017 року існувала непогашена заборгованість перед стягувачем за надані комунальні послуги в розмірі 31 170 грн. 30 коп. Вказану суму заборгованості, за вирахуванням погашеної ОСОБА_1 протягом вказаного вище періоду суми, ПрАТ «Василівкатепломережа» просило стягнути на свою користь.

На думку суду, розмір заборгованості 31 170 грн. 30 коп., який мала ОСОБА_1 станом на жовтень місяць, який, в свою чергу, значно перевищує розмір заборгованості, який виник з період з жовтня 2017 року до 01 червня 2019 року, свідчить про включення стягувачем до вимог, за яким він просить видати судовий наказ, вимог стосовно яких перевищено позовну давність, встановлену законом (три роки).

Приймаючи до уваги, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Суд вважає необхідним роз`яснити заявнику положення частини другої статті 164 КПК України, згідно яких, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст.. 160,161,165 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства «Василівкатепломережа», про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, трьох відсотків річних та інфляційних втрат з ОСОБА_1 .

Відмова у видачі наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко