Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1079/19

Номер провадження: 6/511/24/19

12 червня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

за участю секретаря Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області подання старшого державного виконавця Роздільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Устич ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Роздільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Устич О.О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянки України для виїзду за кордон громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання ним зобов`язань, покладених на неї за виконання вимоги про сплату боргу на користь ОСОБА_3 в сумі 18000 грн на підставі виконавчого листа №511/1961/18 .

В поданні зазначено, що на виконанні Роздільнянського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавче провадження №57701300 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, боржником по якому є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої зобов`язання боржник ОСОБА_2 не виконала, декларацію не надала, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено.

Також виконавцем проводились розшукові дії по виявленню майна боржника, однак вжитими заходами виявити майно або будь-які джерела доходів не вдалось.

В судове засідання ОСОБА_2 не викликалась.

Державний виконавець про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, просив розглядати подання у його відсутність.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали подання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного питання, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця за наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.10.2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 18000 грн, а також в рахунок відшкодування судових витрат у розмірі 704 грн.

Рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання.

13.11.2018 року на виконання рішення суду видано Роздільнянським районним судом виконавчий лист № 511/1961/18.

Держвиконавцем Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області не надано постанови про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . Тільки зазначено в поданні, що в її провадженні перебуває виконавче провадження №57701300.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 знає про відкриття виконавчого провадження стосовно стягнення з неї боргу рішенням суду.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» з останніми змінами і доповненнями внесеними Законом N 2269-VIII від 18 січня 2018 року (надалі Закон).

Відповідно до п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.п.24-26 Правил оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 (у редакції постанови КМУ від 24.03.2004 року №380), передбачено, що якщо громадянин, який ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Однак суд вважає, що факт наявності відкритого виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Державним виконавцем не надано доказів звернення до міграційної служби щодо отримання інформації про отримання боржником ОСОБА_2 закордонного паспорту громадянина України.

Окрім того, судом встановлено, що державний виконавець не встановив місце реєстрації боржника на час відкриття виконавчого провадження, про що відповідно в матеріалах справи повинна бути наявна довідка про місце реєстрації боржника, заходи щодо встановлення місця реєстрації боржника не проведені.

Отже за таких обставин відсутні підстави вважати, що боржник знала про відкриття виконавчого провадження і ухилялася від виконання обов`язку, покладеного на неї судовим рішенням.

Суд зазначає, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Державним виконавцем не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували, що боржник знала про відкрите виконавче провадження та ухилялася від зобов`язання, покладеного на неї.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених в ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Окрім того, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147 від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних Кодексів, який набрав чинності 15.12.2017 року.

Порядок щодо тимчасового обмеження боржників у праві виїзду за межі України, передбачений ст. 441 ЦПК України. Тому посилання державного виконавця на ст. 377-1 ЦПК України, не відповідає діючому законодавству.

Тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання державного виконавця .

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Теренчук Ж. В