Справа № 306/370/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Кожух О. А., Куштана Б. П.

з участю секретаря Балаж Н. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 27 червня 2019 року, ухвалене суддею Ганчак Л. Ф., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

Свої вимоги мотивувала тим, що 29 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, спільне життя у них не склалося, шлюб було розірвано. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25 липня 2014 року визначено розмір аліментів, що підлягають до стягнення на утримання доньки, в розмірі 700 грн. щомісячно.

З часу присудження аліментів минуло п`ять років і за цей час ціни на товари першої необхідності, одяг, взуття, продукти харчування, шкільні приладдя зросли, а тому розмір раніше визначених аліментів є недостатнім. Крім того, дитина подорослішала і потребує більших витрат.

У зв`язку з цим позивач просить змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення, зокрема, визначити розмір аліментів у частці від заробітку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1-3).

Рішенням Свалявського районного суду від 27 червня 2019 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_3 відповідно до рішення Свалявського районного суду від 27.05.2014 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25.07.2014 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1300,00 грн. щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати. В решті позову відмовлено (а.с.71).

На це рішення позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає висновок місцевого суду про те, що відповідач ніде не працює, має мінливий дохід, а тому не має можливості сплачувати аліменти у частці від заробітку, помилковим. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник позивачки ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що вони просили визначити розмір аліментів саме у частці від заробітку (доходу), а не в твердій грошовій сумі.

Решта учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визначаючи розмірі аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, виїжджає періодично на заробітки, має нестабільний, мінливий дохід.

Однак, місцевий суд не врахував, що відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У даній справі позивачка пред`явила позов про збільшення розміру аліментів та визначення у частці від заробітку. Представник позивачки ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції заявила, що позовні вимоги вони не змінювали, просять стягнути аліменти саме у частці від заробітку. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, а отже допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказане, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що 29 жовтня 2011 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, спільне життя у сторін не склалося, шлюб було розірвано. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25 липня 2014 року визначено розмір аліментів, що підлягають до стягнення на утримання доньки, в розмірі 700 грн. щомісячно.

З часу присудження аліментів ціни на товари першої необхідності, одяг, взуття, продукти харчування, шкільні приладдя зросли, а тому розмір раніше визначених аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, цей розмір аліментів не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину. Більше того, дитина подорослішала і потребує більших витрат.

При визначенні розміру аліментів колегія суддів враховує бажання позивачки на отримання аліментів саме в частці від заробітку (доходу) відповідача, враховує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, а також ціни на товари першої необхідності, а також бере до уваги інші обставини, в тому числі наявність у відповідача іншої сімї та отримання доходу з неофіційних джерел (виїзд на заробітки за кордон). З урахуванням наведеного, розмір аліментів слід визначити у частці від заробітку (доходу) відповідача, на що наполягає позивачка, з дотриманням гарантій щодо мінімального розміру аліментів, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду від 27 червня 2019 року змінити в частині розміру аліментів, присуджених до стягнення, визначити цей розмір - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня вступлення рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: