Справа № 1328/2304/12 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/240/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 06 червня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 у її користь аліменти на утримання їхньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що відповідач, будучи на заробітках в Італії, періодично сплачував кошти на утримання дитини, однак, цих коштів є недостатньо для забезпечення належного утримання дитини, оскільки дитина є хворобливою, стоїть на обліку в туберкульозному диспансері, крім того, у неї сколіоз та неврозоподібний стан, що потребує постійного лікарського спостереження та лікування, а вона (позивач) є інвалідом 3-ої групи і, окрім пенсії, отримує заробітну плату, розмір якої є незначним.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06 червня 2012 року позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 березня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 05 грудня 2018 року заяву відповідача ОСОБА_2 , подану в особі його представника - ОСОБА_3 , про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 06 червня 2012 року залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника - ОСОБА_3 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про стягнення з нього у користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в мінімальному розмірі - 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, в чинній на момент розгляду справи редакції цієї статті.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що він не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, увесь час знаходився за межами України в Республіці Італія і про оскаржуване рішення дізнався від своєї матері, яка повідомила про його розшук представниками поліції за несплату аліментів.

Крім того, зазначає, що розмір аліментів, визначений судом, є не обґрунтованим, оскільки відомостей про його дохід матеріали справи не містять. Вважає посилання позивача на хворобу сина безпідставними, оскільки позивач не долучила жодних доказів, які б підтверджували необхідність його лікування.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення судової повістки-повідомлення, яку він отримав (а.с.161), клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього на той час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 30.09.2011 року (а.с.3).

Дитина проживає разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 , окремо від батька - відповідача ОСОБА_2 (а.с.5).

У відповідності до ст.180 СК України, в редакції, чинній на момент розгляду даної справи судом першої інстанції, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 цієї статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На сьогоднішній день, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Подаючи заяву про перегляд заочного рішення суду та апеляційну скаргу, відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував його дохід та/або існування інших обставин, які б давали апеляційному суду підстави для висновку про визначення аліментів у мінімальному розмірі.

При цьому, відповідач не заперечив тієї обставини, що увесь час працював на роботах в Італії, де отримував дохід, який не називає, інших утриманців немає, аліментів на інших дітей не сплачує, а тому підстав для іншого висновку по суті вирішення спору, ніж того, якого дійшов суд першої інстанції, в колегії суддів немає.

На спростування доводів апеляційної скарги, позивач надала копію з паспорта відповідача, в якій міститься відмітка про останнє відоме зареєстроване місце його проживання: АДРЕСА_1 , яке і було вказане нею в позовній заяві.

Таким чином, правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 06 червня 2012 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 21 червня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.