УХВАЛА

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 757/62446/16-ц

провадження № 61-13672ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 8375,5 дол. США, що еквівалентно 223 123,32 грн, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошових коштів скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

19 липня 2019 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року, в якій останній просить суд залишити без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строку на усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги, яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України та заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року продовжено строк на усунення недоліків в зв`язку з юридичною необізнаністю скаржника.

Копію ухвали отримано ОСОБА_1 05 жовтня 2019 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням №910.

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи перенести на листопад 2019 року в зв`язку з тим, що перебуватиме на стаціонарному лікуванні в клінічному санаторії, на підтвердження чого надав сторінку договору про направлення на лікування. Оскільки такий доказ не містить достатньої інформації щодо строку перебування скаржника в лікувальному закладі, тому не може слугувати підставою для підтвердження поважності причин невиконання вимог ухвали Верховного Суду від 05 серпня 2019 року в строк, встановлений законом.

Станом на 23 жовтня 2019 року вимоги ухвали Верховного Суду від 05 серпня 2019 року щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження не виконані, недоліки касаційної скарги не усунуті.

В ухвалі від 05 серпня 2019 року Верховний Суд роз`яснив ОСОБА_1 , що останній звернувся до суду поза межами строку на касаційне оскарження, а тому мав подати до суду заяву про поновлення строку, в якій вказати причини пропуску такого строку та обґрунтувати такі причини належними доказами.

Незважаючи на те, що суд касаційної інстанції неодноразово акцентував увагу скаржника на потребі в усуненні, зокрема. вказаного недоліку касаційної скарги в ухвалах від 05 серпня 2019 року та від 12 вересня 2019 року, ОСОБА_1 з заявою про поновлення строку до суду не звертався, не вказав, які обставини завадили йому звернутися з касаційною скаргою у встановлені законом строки, обґрунтувавши такі посилання належними доказами.

З огляду на те, що скаржник не є фахівцем у області права, в зв`язку з чим не виконав вимоги ухвали суду касаційної інстанції щодо усунення недоліків касаційної скарги, а невиконання вимог даної ухвали в частині подання заяви про поновлення строку є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження в контексті статті 394 ЦПК України, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя Верховний Суд дійшов висновку щодо доцільності повернення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Суд роз`яснює, що скаржник не позбавлений права повторно звернутися до суду з касаційною скаргою у разі виконання всіх вимог цивільного процесуального законодавства щодо оформлення касаційної скарги та строків її подання.

Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» в Україні запроваджено, зокрема, інститут безоплатної вторинної правової допомоги. Безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя, який включає, зокрема, правову послугу здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Верховний Суд роз`яснює скаржнику право звернутися до центру надання безоплатної вторинної правової допомоги для отримання консультацій та кваліфікованої юридичної допомоги з питань, пов`язаних, зокрема, з оскарженням в касаційному порядку судових рішень.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2018 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш