Провадження № 2-о/522/389/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про продовження обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 із заявою про продовження обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленого рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2018 року, на строк 6 (шість) місяців з заходами тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання (перебування)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою:

АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання

(перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; заборонити вести листування, телефоні переговори з

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб; заборонити переслідування ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або в будь-який

спосіб спілкуватися з ними.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 12.06.2019 року заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням справи до слухання у судовому засіданні в порядку окремого провадження.

14.06.2019 року від представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвоката Веселова А.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів та відкладення розгляду справи.

18.06.2019 року від представника заінтересованої особи ОСОБА_3 . - адвоката Веселова А.В. надійшли письмові пояснення, у яких заяву ОСОБА_1 вважає необґрунтованою та безпідставною, просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2018 року не набрало законної сили, оскільки ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на вище вказане рішення суду, тому, на думку заінтересованої особи, не можна продовжувати дію судового рішення, яке не набрало законної сили.

Окрім цього, постановою Одеського апеляційного суду від 22.01.2019 року скасована постанова Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також твердження заявниці про те, що підставою для продовження обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 є її побоювання за свою безпеку та безпеку своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки з припиненням дії обмежувального припису ОСОБА_3 , може вчинити протиправні дії, є, на думку заінтересованої особи, бездоказовим та необґрунтованим, адже він ніколи не вчиняв домашнього насильства, а тому не модна припинити дію, яка взагалі не розпочиналася.

Одночасно із заявою ОСОБА_1 було подано письмове клопотання про розгляд справи без участі заявника.

Від представника заінтересованої особи Нікова Є.Р. адвоката Веселова А.В. надійшла заява слухати справу за відсутності ОСОБА_3 та його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Главою 13 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України врегульовано розгляд заяв про видачу обмежувального припису. Так вимогами статті 350-5 ЦПК України визначено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні (ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України).

Відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Зазначені правові положення, щодо застосування певних норм права до спірних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2018 року по справі №756/2072/18, та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року по справі №522/21045/18 заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , задоволено у повному обсязі, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців та встановлені наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

-Заборонено перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Заборонено наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-Заборонено вести листування, телефоні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб;

-Заборонено переслідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

03.05.2012року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_5 (надалі - Позивач) та ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис під №403. Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.05.2012 року.

31.12.2013року від спільного шлюбу народилася донька - ОСОБА_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в книзі записів актів громадського стану про народження 10.01.2014 року складено відповідний запис за №207 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 10.01.2014 року.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 від спільного шлюбу народився син - ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в книзі записів актів громадського стану про народження 08 лютого 2019 року складено відповідний запис за №626 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 08.02.2019 року.

ОСОБА_6 - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживають та знаходяться разом з матір`ю дітей - ОСОБА_1 .

Протягом дії обмежувального припису протиправних дій з боку ОСОБА_3 припинилися, однак у ОСОБА_1 залишилися побоювання за свою безпеку та безпеку своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки з припиненням дії обмежувального припису ОСОБА_3 може вчинити протиправні дії, а саме психологічному та фізичному насильстві, що може негативно вплинути на розвиток малолітніх дітей, що змусило її звернутися до суду з проханням продовжити дію обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , встановленого рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2018 року.

В даному випадку, суд зазначає, що крім вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила Сімейного кодексу України (далі СК України).

За правилами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно частин 1-3 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, та яка набула чинності для України 27.09.1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У даному випадку слід звернути увагу на ст. 9 цієї Конвенції Про права дитини згідно якої держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Твердження заявниці про те, що підставою для продовження обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 є її побоювання за свою безпеку та безпеку своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки з припиненням дії обмежувального припису ОСОБА_3 може вчинити протиправні дії, а саме вчинити психологічне та фізичне насильство, що може негативно вплинути на розвиток малолітніх дітей, є необґрунтованим, оскільки заявником не доведено факти домашнього насильства у вигляді психологічного або фізичного насильства з боку ОСОБА_3 як у відношенні до заявника так і до дітей.

Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, не надано. Жодних клопотань щодо витребування додаткових доказів заявник не надавала.

При цьому, наявність конфліктних випадків між подружжям не можуть бути розцінені як факт домашнього насильства.

Суд звертає увагу, що перебування у шлюбі є правом а не обов`язком, тому у випадку суттєвих непорозумінь між подружжям, це може бути підставою для розірвання шлюбу у судовому порядку, що в даному випадку підтверджується матеріалами справи, оскільки заявником була подана до суду заява про розірвання шлюбу.

Окрім цього, з рахуванням того, що вищезазначене рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2018 року про видачу стосовно ОСОБА_3 обмежувального припису строком на шість місяців не набрало законної сили, адже на цей час судом апеляційної інстанції відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою на це рішення суду, тому підстав для задоволення вказаної заяви до винесення рішення апеляційним судом немає.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши викладені у заяві про видачу обмежувального припису обставини а також надані заявником для підтвердження заяви докази, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для продовження обмежувального припису стосовно ОСОБА_3

У відповідності до вимог ст. 350-8 УПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 350- 350-8, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про продовження обмежувального припису, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяті днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.С.Єршова