АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/916/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Клочко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Фетісової Т.Л., Пономаренка В.В.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

заявник - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»;

боржник - ОСОБА_1 ;

особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 травня 2012 року, ухваленої у складі судді Клочка О.В., у справі за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», боржник ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

В обґрунтування своєї заяви Банк зазначав, що за час судового розгляду справи між Банком та ОСОБА_1 було досягнуто домовленості про добровільний продаж заставної квартири та погашення кредиту. Вказана реалізація була здійснена після прийняття судом рішення. В зв`язку з цим майно, на яке звернуто стягнення та яке вказане в рішенні суду та виконавчому листі відсутнє.

У зв`язку з чим, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просив суд змінити спосіб та порядок виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2011 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в розмірі 69238,08 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 551398,22 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 травня 2012 року заяву задоволено. Змінено спосіб та порядок виконання рішення суду від 09 серпня 2011 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції заборгованість по кредитному договору в грошовому еквіваленті в розмірі 69238,08 доларів США, що становить за курсом НБУ 551398,22 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала прийнята після фактичного виконання рішення суду та на його думку змінює зміст рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2011 року по суті, що є неприпустимим порушенням прав апелянта.

Крім того зазначає, що наслідками прийняття судом оскаржуваної ухвали є безпідставне подвійне стягнення коштів з боржника.

11 червня 2019 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якій вказує, що мотиви та підстави, зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними, необґрунтованими, ухвала суду постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства України з урахуванням всіх фактичних обставин справи. Судом правильно застосовані норми матеріального права, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права. Просили апеляційну скаргу відхилити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2011 року було забезпечено виконання зобов`язання в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 69238,08 доларів США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, що належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом реалізації її на публічних торгах або у межах процедури виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу про зміну способу та порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції прийшов до висновку, що кошти від реалізованої квартири були направлені на часткове погашення заборгованості, проте майно на яке звернуто стягнення яке вказане в рішенні суду та виконавчому листі відсутнє.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду.

Статтею 373 ЦПК України (у редакції закону, чинному на момент постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати рішення суду по суті.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 25 вересня 2015 року №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», змінити спосіб виконання рішення суду із стягнення кредиту на звернення стягнення на предмет іпотеки (аналогічно- застави) і навпаки неможливо, оскільки це є зміною рішення суду по суті, що не допускається. Крім того, зазначений спосіб це вирішення конкретної позовної заяви, яка доводиться позивачем за різними нормами права, і кожна така заява має свої особливості.

Законодавець поняття способу виконання рішення суду вживає та застосовує на стадії його виконання, а поняття способу захисту цивільного права на стадії звернення особи до суду за захистом свого права та інтересу.

Не може бути змінений спосіб захисту цивільного права за наслідком (шляхом) зміни способу виконання рішення суду.

Обравши спосіб виконання рішення суду у вигляді стягнення кредитної заборгованості, заявник фактично пред`явив нову вимогу про стягнення непогашеної кредитної заборгованості, що свідчить про зміну обраного ним способу захисту порушеного права, а не способу виконання судового рішення.

Виходячи із викладеного вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції задовольняючи заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду, фактично змінив зміст рішення суду, оскільки предметом позову у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому спосіб реалізації предмета іпотеки, зазначений в рішення суду, слід вважати порядком виконання рішення суду, який відповідно до ст. 267 ЦПК України визначається в рішенні, а тому не може бути змінений в порядку ст. 435 ЦПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, у порушення вищезазначених положень закону, не звернув уваги на те, що вимоги банку фактично зводяться не до зміни способу виконання рішення суду, а до зміни способу правового захисту порушених прав позивача, та не врахував, що на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог, що є неприпустимим.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що оскільки ухвала суду прийнята з порушенням нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для її скасування з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 травня 2012 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про зміну способу і порядку виконання рішення суду - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 384 гривні 20 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та за умов визначених законом.

Судді Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова

В.В. Пономаренко

Повний текст постанови складений 13 червня 2019 року.