провадження № 2/520/4267/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.06.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 та просить рішенням суду присудити стягнення з відповідача ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 7000,00 гривень щомісячно з індексацією до досягнення дитиною повноліття.

За результатом автоматизованого розподілу цивільної справи між суддями Київського районного суду м. Одеси справі присвоєно єдиний унікальний номер 520/11406/19, головуючим визначено суддю Літвінову І.А.

Предметно, суб`єктно та інстанційно справа відноситься до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Частиною першою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Довідками територіального відділу ГУ ДМС України в Одеській області, одержаними на запит суду до відкриття провадження у справі, підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованою з 05 лютого 2003 року за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться зареєстрованим з 08 грудня 2015 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Адреса реєстрації позивача територіально відносить до Київського району міста Одеси. Територіальна юрисдикція (підсудність) цивільної справи № 520/11406/19 Київському районному суду м. Одеси визначається за правилами частини першої статті 28 ЦПК України.

ОСОБА_1 звернулась до суду як особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

При ознайомлені із позовною заявою ОСОБА_1 , судом не виявлено обставин для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі з підстав, зазначених у частині четвертій статті 185 чи частині першій статті 186 ЦПК України.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху у зв`язку із недодержанням вимогам статей 175-177 ЦПК України при її оформленні.

Так, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в адресах сторін не зазначені поштові індекси, офіційно встановлені, а зазначені, як «65000».

За своєю суттю адреса це умовна кодифікація місця знаходження об`єкту, яка застосовується з метою поштового зв`язку. Правила написання адреси, встановлені Міністерством зв`язку, для забезпечення якнайшвидшого пересилання, зберігання і доставляння поштових відправлень. На всіх адресах пишеться: назва вулиці, номер будинку і квартири; назва населеного пункту, міста; назва району; назва області, індекс.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 176 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позов ОСОБА_1 підлягає грошовій оцінці, оскільки пов`язаний із стягненням аліментів. Утім, ціна позову в позовній заяві не зазначена.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Позивачу необхідно зазначити ціну позову, враховуючи, що з визначеної ціни позову розраховується судовий збір за ставками позовної заяви майнового характеру. Сума судового збору, в разі задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача, оскільки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Звертається особлива увага позивача на нижченаведені положення статті 95 ЦПК України щодо письмових доказів.

Письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказані положення Цивільного процесуального кодексу України узгоджуються з порядком засвідчення копій документів, визначеним пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 175 ЦПК України вимагається викладати у позовній заяві вимоги позивача щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет спору - це матеріальний об`єкт, з приводу якого ведеться спір між позивачем і відповідачем.

Отже, матеріальним об`єктом спору між сторонами за позовом ОСОБА_1 є аліментні виплати і індексація цих виплат.

На виконання положень частини першої статті 175 ЦПК України позивач ОСОБА_1 обґрунтувала предмет спору в частині стягнення аліментів. Утім, вимоги щодо подальшої індексації цих виплат не містять жодних обґрунтувань.

У зв`язку із наведеним, позивачу необхідно обґрунтувати всі вимоги щодо предмета спору, чи уточнити зміст позовних вимог, враховуючи, що відповідно до речення другого статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Також позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, зважаючи на те, що позивач не вказує кінцеву дату стягнення аліментів.

Враховуючи виявлені недоліки при оформлені позовної заяви ОСОБА_1 , у їх сукупності, на виконання вимог частини першої статті 185 ЦПК України, суддею постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху та позивачеві встановлюється строк усунення недоліків.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та впливає на можливість порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка справи до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, в порядку спрощеного позовного провадження, наслідком чого є економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 95, 175-177, 185, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк усунення недоліків шляхом повного виконання вимог, встановлених статтями 95, 175-177 ЦПК України щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви і письмових доказів, відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали, протягом десяти днів з дня одержання копії ухвали.

Забезпечити позивачу умови для засвідчення копій письмових доказів, доданих до позовної заяви, безпосередньо у приміщені суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою до суду, роз`яснивши, що у випадку виконання ухвали та усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатись поданою у день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві разом із доданими до неї матеріалами, що не позбавить позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Літвінова І. А.