Єдиний унікальний номер 448/905/19
Провадження № 2/448/543/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26.06.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2019року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно п.1.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент пред`явлення позову становить 768,40гривень (1921х0,4=768,4).

Отже за пред`явлення даного позову про розірвання шлюбу позивачем повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

При цьому, позивач не віднесена до категорії осіб, які відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору.

Разом із позовною заявою, позивачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі. В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 покликається на те, що на даний час у неї складний майновий стан, оскільки вона не працює, має на утриманні трьох дітей, які проживають разом із нею, відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши заявлене клопотання та вивчивши доводи, наведені в його обґрунтування, приходжу до наступних висновків.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року зі змінами.

Відповідно до ст.8 цього Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дане положення Закону узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, вказані норми закону передбачають право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Крім того, відповідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проаналізувавши подане клопотання та матеріали справи, вважаю, що в задоволенні такого слід відмовити, оскільки об`єктивних підстав для відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі із матеріалів справи не вбачається, зокрема, у доданих до позовної заяви матеріалах відсутні будь-які докази, які можуть свідчити про важке матеріальне становище позивача та неможливість сплати нею судового збору.

Посилання позивача на ухилення відповідачем від утримання їхніх дітей, суд не може взяти до уваги, оскільки всупереч ст.81 ЦПК України позивачем не надано достатніх належних і допустимих доказів на підтвердження даних обставин. Сам факт звернення позивача до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей не є безумовним та достатнім доказом, що підтверджує такі обставини. Також позивачем не надано доказів, що вона не працює та не отримує інший дохід (відсутні дані, що вона перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітна, а також не надано довідку щодо сукупного річного доходу).

За таких обставин приходжу до висновку про необхідність залишення даної позовної заяви без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків, шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату позивачем судового збору (на рахунок № 3252, код отримувача , отримувач коштів УК у Мост. р/Мостиський р-н/ НОМЕР_1 , МФО: 899998, згідно п.1.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір») на суму 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Відповідно до положень ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.136, 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху, надавши позивачу строк у 10 (десять) днів з дня вручення їй ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Попередити позивача, що у разі, якщо у зазначений в даній ухвалі строк недоліки не будуть усунені, то позовна заява буде вважатись неподаною і така буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Б. Білоус