Справа № 638/2752/19
Провадження № 2/638/2748/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Семіряд І.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

В провадженні суду з 27.02.2019 знаходиться зазначена цивільна справа.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.03.2019 позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам 175,177 ЦПК України.

05.03.2019 копія ухвали про залишення без руху направлена позивачу ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена, як адреса місця реєстрації.

12.06.2019 копія ухвали про залишення позову без руху направлена повторно позивачу ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена як місце реєстрації.

Ухвала про залишення позову без руху отримана ОСОБА_3 (мати) 29.06.2019.

ч.3 ст. 130 ЦПК України визначено - якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Аналізуючи зазначену норму закону можливо зробити висновок, що ОСОБА_1 отримав ухвалу про залишення позову без руху та ознайомлений з нею, так як ухвала отримана 29.06.2019 його матір`ю.

Окрім того, ухвала про залишення позовної заяви без руху опублікована у Єдиному реєстрі судових рішень.

Ч.1 ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Тобто, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості цікавитись рухом справи та ознайомитись з судовим рішенням після його опублікування у Єдиному реєстрі судових рішень.

Станом на 15.07.2019 недоліки, які зазначені в ухвалі не усунуті.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до принципу юридичної визначеності як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов`язує позивача самостійно цікавитися перебігом розгляду його позову в суді. Тривала відсутність такого інтересу з боку позивача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом.

Згідно до положень ч. 1 та ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне визнати позовну заяву неподаною та повернути її позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів визнати неподаною і повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: Семіряд І.В.