РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/1745/18

Провадження № 2/638/497/19

20.05.2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Соколенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Яковлєва Катерина Борисівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Реброва Ірина Сергіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Калінчук Ірина Володимирівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Аверіна Маріанна Едуардівна, про визнання недійсними заповітів, договору довічного утримання, договору купівлі - продажу, визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення вимог, просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 від 01 лютого 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Яковлєвою К.Б., зареєстрований в реєстрі за № 38; визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 від 21 березня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ребровою Іриною Сергіївною, зареєстрований в реєстрі за № 422; визнати недійсним договір довічного утримання між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 25 вересня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Калінчук І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1433; визнати недійсним договір купівлі-продажу за реєстровим № 121 від 30 травня 2018 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є рідним братом по лінії матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності належало нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 . Він є спадкоємцем другої черги за законом після смерті сестри, проте не може здійснити право на спадкування, оскільки дана квартира належить іншій особі - ОСОБА_4 Його син ОСОБА_1 з 2004 року до початку 2014 року проживав разом з ОСОБА_6 та чоловіком останньої. У 2009 році ОСОБА_6 поховала чоловіка, стан її фізичного та психологічного здоров`я почав погіршуватись, вона постійно скаржилась на головні болі, запаморочення, шум у голові тощо. 01.02.2013 року ОСОБА_5 склала заповіт на його сина, який повідомив про неадекватну поведінку нині померлої. ІНФОРМАЦІЯ_2 його син одружився та дружина останнього ОСОБА_7 також почала проживати разом з ОСОБА_5 , поведінка якої стала ще дивнішою після цих подій, а саме остання постійно виганяла дружину сина з квартири, шукала щось у речах подружжя, перекладала речі на інші місця, що врешті призвело до того, що молодята у лютому 2014 року оселилися окремо від ОСОБА_5 21 березня 2014 року ОСОБА_5 склала новий заповіт на користь ОСОБА_2 , яка також була її племінницею. Підстави такого вчинку на його думку є вкрай незрозумілими та лише ще раз викликають сумнів щодо психічного стану померлої, оскільки ОСОБА_2 не піклувалась про померлу, жодних близьких стосунків або спілкування між ними не було. Вважає, що така поведінка померлої ОСОБА_5 свідчить про те, що вона у вищевказаний період перебувала у хворобливому стані через який не була здатна у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій, що є підставою для визнання заповітів недійсними. Про неможливість померлою усвідомлювати свої дії вказує те, що вона постійно хворіла, регулярно з 2012 року проходила стаціонарне лікування, мала такі хвороби як атеросклеротичний кардіосклероз, цукровий діабет, гіпертонічна хвороба, кіста лівої нирки. Деякі хвороби є наслідком інсульту, що стався у 2003 році. Оскільки його сестра регулярно проходила лікування, то відповідно приймала значну кількість медичних препаратів, що на його думку, могло вплинути на здатність усвідомлювати значення своїх дій та їх наслідків. Крім того, ОСОБА_5 зверталась до правоохоронних органів із заявою відносно ОСОБА_1 з приводу документів на спірну квартиру, розглядом цієї заяви займався ОСОБА_8 , який на той час працював дільничним у Дзержинському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. 25.09.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , укладений договір довічного утримання. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 померла. Позивач вважає, що даний договір довічного утримання укладений виключно під впливом тяжкої обставини, на вкрай невигідних для неї умовах та має бути визнаний судом недійсним. Що стосується тяжкої обставини, то на думку позивача вона складалась з декількох аспектів, а саме втрати чоловіка у 2009 році, відсутність дітей, погіршення стану здоров`я, перебування у вкрай скрутному матеріальному становищі, оскільки єдиним доходом була пенсія. Про невигідність умов укладеного договору довічного утримання свідчить не співмірність вартості квартири допомозі, яка повинна була надаватись за спірним правочином. Крім того, спірний договір довічного утримання укладений та посвідчений нотаріусом у лікарні, що також вказує про його укладення під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах, є підставою для визнання його недійсним та застосування наслідків недійсності. 30.05.2018 року ОСОБА_3 відчужила спірне майно ОСОБА_4 . Вважає, що цей договір є спробою приховати та позбутись предмету позову, оскільки даний спір триває довгий час. Підставою недійсності договору купівлі - продажу спірної квартири вважає як фіктивність правочину так і вчинення під впливом обману, оскільки ОСОБА_3 достовірно знаючи про наявність справи в провадженні суду та накладення арешту на спірне нерухоме майно, здійснила заходи щодо продажу даної квартири. У зв`язку з тим, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 вважає, що право власності на спірну квартиру має бути визнано за ним.

Представник позивача ОСОБА_9 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 надав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав частково, окрім тієї, що стосується заповіту, що укладений на його користь.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю, просила задовольнити позовні вимоги в частині недійсності договору довічного утримання, в іншій частині вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Також, представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, згідно якого вважають позовну заяву необґрунтованою, такою, що не відповідає законодавству, обставини, що зазначені в позові не доведеними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Вказав про те, що ОСОБА_3 набула право власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку і законних підстав для визнання договору довічного утримання недійсним не наведено, відповідно відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру.

Представник третьої особи приватного нотаріуса Яковлєвої К . Б. - адвокат Камбулатов І.П. надав заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи та її представника з урахуванням поданих письмових пояснень, згідно яких нотаріусом підтверджений факт посвідчення 01 лютого 2013 року заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 з дотриманням вимог діючого законодавства України. Вказала про те, що відсутні докази які б свідчили про неможливість ОСОБА_5 усвідомлювати повною мірною значення своїх дій та керувати ними під час складання та посвідчення заповіту 01.02.2013 року. Вважала вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач ОСОБА_4 , треті особи - приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу Реброва І.С., Калінчук І.В ., Аверіна М.Е. в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи та цивільної справи № 638/21059/14-ц, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 15295.

01.02.2013 року ОСОБА_5 складений заповіт на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Яковлєвою К.Б., реєстровий № 38.

31.03.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ребровою І.С. посвідчений заповіт, складений ОСОБА_5 на все майно на ім`я ОСОБА_2, реєстровий № 422.

ОСОБА_5 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 .

25.09.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, згідно якого відчужувач передала у власність набувачу спірну квартиру АДРЕСА_2 , а остання в свою чергу зобов`язалась в межах вартості матеріального забезпечення довічно утримувати ОСОБА_5 Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В., реєстровий № 1433.

30.05.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений договір купівлі - продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Аверіною М.Е.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає види спадкуванн я - за заповітом або за законом.

Відповдно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Заповіт складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 від 01.02.2013 року скасований складеним 21.03.2014 року заповітом ОСОБА_5 . на користь ОСОБА_2 , тому позовні вимоги в частині визнання недійсним заповіту від 01.02.2013 року не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст.748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, відсутність доказів, які б свідчили про недійсність заповіту складеного ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , а також те, що спірна квартири спадкодавцю не належала через укладення договору довічного утримання, тому не може входити до складу спадщини, охоплюватись заповітом або перейти у спадок, у зв`язку з чим позивач не може бути спадкоємцем майна, що належить іншій особі.

Що стосується визнання недійсним договору довічного утримання, то позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про невиконання набувачем умов договору та недійсності даного правочину.

Доводи позивача ОСОБА_1 в цій частині вимог спростовані зібраними та дослідженими доказами, а саме матеріалами цивільної справи № 638/21059/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 треті особи : приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Яковлєва К.Б., Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Реброва І.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В. про визнання заповітів недійсними, визнання договору довічного утримання недійсним, з урахуванням наступного.

Згідно висновку судово - почеркознавчої експертизи № 10319 від 13.01.2016 року, що міститься в матеріалах вказаної цивільної справи рукописні записи у заповітах від 01.12.2013 року, 21.03.2014 року та договорі довічного утримання від 25.09.2014 року виконані самою ОСОБА_5 під впливом збиваючих факторів природного характеру, серед яких могли бути тимчасові зовнішні (незручна поза при письмі. Письмо без опори пишучої руки, незвичне положення аркушу паперу по відношенню до пишучого тощо) і відносно постійні внутрішні (вікові зміни організму - старечий вік, хворобливий стан, вплив лікарських препаратів тощо).

Відповідно до висновку експерта № 205-КЕ/2016/пп комплексної посмертної судово - медичної та судово - психіатричної експертизи за матеріалами цивільної справи № 638/21059/14-ц у наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_5 , 1953 року народження, об`єктивних медичних даних у відношенні звернення останньої за медичною допомогою до лікаря - психіатра за вказаний період життя не має, на диспансерному обліку у лікаря - психіатра не перебувала. Відомостей про будь - які «індивідуальні фактори», які могли вплинути на фізичні можливості ОСОБА_5 під час підписання нею відповідних документів в період 2013-2014, в медичній документації відсутні.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів на підтвердження доводів щодо недійсності договору довічного утримання та укладеного в подальшому договору купівлі - продажу спірної квартири, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 215,216,744,1216,1217,1233,1235 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Яковлєва Катерина Борисівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Реброва Ірина Сергіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Калінчук Ірина Володимирівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Аверіна Маріанна Едуардівна, про визнання недійсними заповітів, договору довічного утримання, договору купівлі - продажу, визнання права власності на нерухоме майно, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: