Провадження № 2/127/2502/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення частки в спільній сумісній власності та встановлення порядку користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення частки в спільній сумісній власності та встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Позов мотивований тим, що на праві спільної сумісної власності сторонам належить квартира АДРЕСА_1 .

Квартира є чотирьохкімнатною, розміщена на 4-ому поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з кімнат площею 10,4 кв.м, 17,0 кв.м, 7,6 кв.м, 9,2 кв.м, кухні площею 5,2 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 6,5 кв.м, вбудованої шафи площею 0,8 кв.м, балкону площею 1,1 кв.м, житловою площею 44,2 кв.м відповідно до технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане БТІ».

Відносини між сторонами неприязні. Користуватись одними і тими ж кімнатами, що розташовані в спільній квартирі вони не можуть, тому потрібно встановити порядок користування кімнатами.

На даний час в квартирі постійно проживає мати колишньої дружини ОСОБА_5 , якій 83 роки. Також майже щомісячно приїжджають та проживають інші співвласники : дві дочки з сім`ями та колишня дружина позивача. Внаслідок постійних скандалів позивач вимушений тимчасово винаймати квартиру в АДРЕСА_2 .

Оскільки квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_1 просить визнати за ним 1/4 частку цієї квартири, житловою площею 10,4 кв.м, тому що це єдина ізольована кімната.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

На праві спільної сумісної власності сторонам належить квартира АДРЕСА_1 .

Квартира є чотирьохкімнатною, розміщена на 4-ому поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з кімнат площею 10,4 кв.м, 17,0 кв.м, 7,6 кв.м, 9,2 кв.м, кухні площею 5,2 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 6,5 кв.м, вбудованої шафи площею 0,8 кв.м, балкону площею 1,1 кв.м, житловою площею 44,2 кв.м відповідно до технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане БТІ».

В позасудовому порядку сторони не можуть встановити порядок користування квартирою, і позивач вимушений тимчасово винаймати квартиру в м. АДРЕСА_2 .

Враховуючи обставину, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності, частка ОСОБА_1 в цій квартирі складає ј, а єдина ізольована кімната в квартирі площею 10,4 кв.м, та зважаючи на визнання всіма відповідачами позову, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважається рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Сторони визнали те, що найбільш доцільним варіантом буде виділення позивачу в користування кімнати площею 10,4 кв. м., що є однією з найменших за площею житловою кімнатою в квартирі, оскільки вона має окремий вихід в коридор та складає на 0,7 кв. м менше, ніж 1/4 ідеальна частка квартири. Решту житлових кімнат залишити в користуванні відповідачів. Кухню, ванну кімнату вбиральню та коридор залишити в спільному користуванні сторін.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи доведеність позовних вимог та визнання позову відповідачами, суд дійшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні просив судові витрати в справі залишити за позивачем.

Враховуючи визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, керуючись ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з державного бюджету на користь позивача підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 356,357,358 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 142, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що належна ОСОБА_1 частка в спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_1 складає ј частку.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 в користування кімнату площею 10,4 кв.м в зазначеній квартирі.

Кімнати площею 9,2 кв.м, 17,0 кв.м, 7,6 кв.м, балкон площею 1,1 кв. м залишити в користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Підсобні приміщення : кухню площею 5,2 кв.м, ванну кімнату площею 2,1 кв.м, вбиральню площею 1,1 кв.м, коридор площею 6,5 кв.м, вбудовану шафу площею 0,8 кв.м залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.10.2019 р.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Відповідач ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий;

Відповідач ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя