Справа № 415/5022/18
Провадження № 22-ц/810/184/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Лисичанськвугілля»

третя особа: в.о. генерального директора Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконуючого обов`язки генерального директора Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 листопада 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та зайво сплачених коштів, третя особа - в.о. генерального директора Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» (далі відповідач - ПАТ «Лисичанськвугілля») про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення коштів незаконно вирахуваних та моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказом № 136-к від 07.06.2018 року в.о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2 його звільнено з посади помічника генерального директора з правових питань у зв`язку зі скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. П.п. 2.2 вказаного наказу з позивача на користь відповідача стягнуто 21104,64 грн. на підставі службової перевірки. Вважає вказаний наказ незаконним, оскільки прийнятий з порушенням законодавства України. Так, в другій половині грудня 2017 року, після першої наради ОСОБА_2 запропонував позивачу звільнитися. Вказана пропозиція обурила позивача, в результаті чого він вимушений був стаціонарно лікуватися з 21.12.2017 року по 05.01.2018 року. Після новорічних свят, в.о. генерального директора знов запропоновував позивачу звільнитися, у зв`язку з чим стан його здоров`я погіршився, і позивач звернувся з заявами 19.02; 23.02; 08.05.2018 року про надання відпустки для проходження лікування, однак отримав відмову. 23.02.2018 року наказом № 74 позивачу була оголошена догана. Наказом № 106 від 21.03.2018 з 01.04.2018 року було скорочено посаду помічника генерального директора з правових питань, та введено посаду помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи. В призначенні на дану посаду позивачу було відмовлено, а призначено ОСОБА_4 . Вважає, що в даному наказі відсутнє економічне обґрунтування, а тільки посилання на виконання листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.02.2018 року № 04/19/-1145 щодо приведення штатного розпису товариства у відповідність до типового. Однак, зміст вказаного листа не вимагає скорочення посади помічника генерального директора з правових питань. Крім того, позивач вважає, що було введено аналогічну посаду - помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи з повноваженнями і обов`язками, які передбачалися і на попередній посаді. Таким чином, скорочення чисельності штату на підприємстві не відбулося. Вважає, що звільнення відбулось незаконно, а тому відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 9379 грн. Крім того, п.2.2 наказу № 136 - к від 07.08.2018 року з позивача стягнуто 21104,64 грн. через оголошення догани, що вважає незаконним, оскільки він надав послуги (виконував роботи) за цивільно -правовим договором та у вільний від роботи час. Незаконними діями відповідача йому також заподіяно й моральну шкоду, яка полягає в стражданнях, втрати життєвих зв`язків, здійснення додаткових зусиль для організації свого життя.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, третя особа - В.о. генерального директора Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», задоволено частково. Суд скасував наказ ПАТ «Лисичанськвугілля» № 136-к від 07.06.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника генерального директора з правових питань та вирахування з нього на користь ПАТ «Лисичанськвугілля» суми коштів у розмірі 21104,64 грн., поновив ОСОБА_1 на посаді помічника генерального директора з правових питань, зобов`язав ПАТ «Лисичанськвугілля» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.06.2018 року по 19.11.2018 року включно, стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та судовий збір на користь держави в розмірі 2819 грн.20 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, третя особа - Виконуючий обов`язки генерального директора Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що листом від 12.02.2018 року № 04/19/-1145 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України зобов`язало Товариство у найкоротший термін переглянути штатні розписи апаратів управління підприємства і штатні розписи керівників, фахівців та службовців вугільних шахт та привести їх у відповідність до «Типових структур управління, штатних розписів та нормативів чисельності керівників, фахівців і службовців державних підприємств». Наказом від 21.03.2018 року № 106 було затверджено новий штатний розпис Товариства, згідно якого була скорочена посада помічника генерального директора з правових питань. 02.04.2018 року позивачу було вручено повідомлення про скорочення штату та список для вибору вакантних посад, з якими він ознайомився, про що свідчить його підпис на повідомленні. Згідно протоколу профспілкового комітету від 23.05.2018 року №66 прийнято рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату працівників. Наказом від 07.06.2018 року № 136-к звільнено позивача з займаної посади помічника генерального директора з правових питань. Порушення профспілкою строків розгляду подання про надання згоди на звільнення позивача не є підставою вважати звільнення незаконним, оскільки відповідно до ст. 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності» забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об`єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань. Міністерство енергетики та вугільної промисловості України є уповноваженим органом управління Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», а тому його лист, яким зобов`язано Товариство у найкоротший строк переглянути штатні розписи апаратів управління підприємства і штатні розписи керівників, фахівців та службовців вугільних шахт, є обов`язковим до виконання. Крім того, Класифікатором професій ДК 003:2010 посада «помічник генерального директора з правових питань», яку обіймав позивач, не передбачена, тому висновок суду першої інстанції про відсутність доказів тому, що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, не відповідає обставинам справи . В порушення положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 25.09.2013 року № 621, від 22.09.2015 року № 951, посадові обов`язки помічника генерального директора з правових питань не тільки дублювали посадові обов`язки працівників юридичного відділу Товариства та юрисконсультів відокремлених підрозділів, а й прямо передбачали керування у своїй діяльності положенням про юридичний відділ. Натомість, посадова інструкція помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи не містить функцій, які прямо передбачені посадовими інструкціями працівників юридичного відділу апарату управління Товариства та посадовими інструкціями працівників юридичних служб/працівників відокремлених підрозділів, керівництво юридичним відділом виконавчого апарату та діяльністю юристів відокремлених підрозділів. Крім того, підставою для введення посади помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи стали вимоги про те, що працівник повинен мати кваліфікацію «адвоката», яка у позивача відсутня, тому останньому вказана посада і не пропонувалася. Натомість, позивачу пропонувалися посади провідного юрисконсульта ВП «Шахта Привільнянська», юрисконсульта ВП «Шахта ім. Г.Г. Капустіна», ВП «Інформаційно - обчислювальний центр», а також інші посади за його кваліфікацією. Також, судом першої інстанції, на думку скаржника, не взято до уваги, що згідно наказу ПАТ «Лисичанськвугілля» від 07.06.2018 року № 202 «Про проведення службової перевірки», комісією була проведена службова перевірка по факту одночасного виконання помічником генерального директора з правових питань ОСОБА_5 обов`язків за цивільно -правовим договором, за результатами якої було встановлено, що діючи умисно, керуючись корисливими мотивами та використовуючи своє посадове становище, всупереч інтересам Товариства на час укладення правочину останній не мав обсягу цивільної дієздатності, тому даний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, внаслідок чого є недійсним. На підставі зазначеної перевірки з позивача на користь підприємства було утримано зайво нараховані кошти в сумі 21104,64 грн., які не є збитками в розумінні КЗпП України.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні скаржник підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні просив скасувати рішення суду першої інстанції, пояснивши, що рішення є незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача відбулося із суттєвим порушенням порядку звільнення, у відповідача не було дійсної зміни в організації виробництва і праці, яке мало потягнути скорочення посади позивача при одночасному введені до штату посади з аналогічними обов`язками.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, з таких підстав.

Встановлено, що наказом №8-к від 10.01.2017 року ОСОБА_1 переведено з посади заступника генерального директора з охорони об`єктів на посаду помічника генерального директора з правових питань з 10.01.2017 року з окладом відповідно до штатного розкладу (а.с.69).

02.02.2017 року між ОСОБА_1 та Відокремленим підрозділом «ШБУ» був укладений цивільно-правовий договір, за умовами якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги (виконувати роботи) в обсязі на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати дані послуги.

Згідно висновку службової перевірки по факту одночасного виконання помічником генерального директора з правових питань ОСОБА_1 поряд зі своєю основною роботою, обов`язків за цивільно - правовим договором, останній всупереч п.п.1.4, 2.1-2.3, 3.2, 3.4-3.6, 5.1, 5.2 посадової інструкції помічника генерального директора з правових питань, п.п.2.1- 2.17, 6 Положення про юридичний відділ, наданій йому довіреності, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами та використовуючи своє посадове становище, всупереч інтересам Товариства своїми діями призвів до порушення законодавства Товариством у вигляді ухилення від сплати податків, нецільового використання коштів та фінансових збитків (отримання незаконної винагороди шляхом отримання оплати за роботу по цивільно - правовому договору) в сумі 21104,64 грн.

Наказом ПАТ «Лисичанськвугілля» № 74 від 23.02.2018 року ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Наказом в.о. генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» №106 від 21.03.2018 року «Про затвердження структури та штатного розпису виконавчого апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля» був затверджений з 01 квітня 2018 року штатний розпис та структура виконавчого апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля». У додатку № 2 до цього наказу зазначений перелік посад, які підлягають скороченню, до якого входить посада помічника генерального директора з правових питань. (а.с.24-25).

Наказом ПАТ «Лисичанськвугілля» від 21.03.2018 року № 106 затверджено та введено в дію з 01.04.2018 року штатний розпис та структура виконавчого апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля».

Відповідно до Додатку № 1 до наказу № 106 до структури управління ПАТ «Лисичанськвугілля» входить керівництво та апарат при керівництві; технічна дирекція; дирекція з виробництва; служба з охорони праці; енергомеханічна служба; дирекція з капітального будівництва, інвестиційній діяльності та реструктуризації; дирекція з економіки та фінансів; фінансовий відділ; планово-економічний відділ; відділ з питань трудових відносин, оплати та нормування праці; бухгалтерія; відділ інформаційно - аналітичного забезпечення; організації управління та приватизації; контрольно -ревізійний відділ; юридичний відділ з соціальних питань; відділ з контролю виконання та діловодства, відділ кадрів; сектор спеціальної роботи; дирекція комерційна, договірний відділ, сектор з питань запобігання та виявлення корупції.

30.03.2018 року адміністрація ПАТ «Лисичанськвугілля» звернулось до Голови профспілкового комітету апарату управління ПАТ «Лисичанськвугілля» з поданням про надання згоди на звільнення позивача, у зв`язку із структурними змінами чисельності працівників апарату ПАТ «Лисичанськвугілля», (наказ від 21.03.2018 року за № 106).

02.04.2018 року позивач був повідомлений про скорочення штату та ознайомлений з переліком наявних вакансій.

Відповідно до листа ПАТ «Лисичанськвугілля» № 01/12-726 від 08.05.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні на посаду помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи, оскільки вказана посада не є вакантною.

Згідно протоколу № 66 від 23.05.2018 року засідання профспілкового комітету ПАТ «Лисичанськвугілля» була надана згода на звільнення позивача.

Наказом № 136-к від 07.06.2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади помічника генерального директора з правових питань з 08.06.2018 року в зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, та вирахувано з нього на користь підприємства суму коштів у розмірі 21104 грн.64 коп.

Відповідно до п. п. 1.3 п.1 посадової інструкції помічника генерального директора з правових питань ПАТ «Лисичанськвугілля» на посаду помічника генерального директора з правових підстав призначається особа, яка має вищу професійну (юридичну) освіту та стаж роботи за спеціальністю та на керівних посадах не менш 5 років.

Відповідно до п.п.1.3 п.1 посадової інструкції помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи ПАТ «Лисичанськвугілля» на посаду помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи призначається особа, яка має вищу юридичну освіту, стаж роботи за фахом не менше 5 років, стаж роботи на керівних посадах не менше 3 років та має кваліфікацію «адвокат».

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ч.ч. 1,3 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Відповідно до ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстави скорочення чисельності або працівників штату, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Звільнення з підстав, передбачених ч.1 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Відповідно до ст. 62 ч. 1 ГК України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органам місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 64 підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відтак, нормами трудового законодавства не передбачено здійснення судом перевірки доцільності скорочення працівників, ці питання стосуються суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання та не є предметом доказування у судових спорах.

Отже, суд не наділений правом вирішувати питання про доцільність змін в організації виробництва та наступне вивільнення працівників шляхом скорочення штату працівників, також наявність підстав для утворення інших структурних підрозділів та їх функціональне навантаження. Вирішення зазначених питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо відсутності порушення прав та інтересів позивача у зв`язку зі скороченням штату працівників слушними, оскільки ПАТ «Лисичанськвугілля» вправі самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис.

Посилання позивача на те, що обов`язки помічника генерального директора з правових питань та договірної роботи тотожні обов`язкам помічника генерального директора з правових питань, а тому ця посада повинна була запропонована йому, до уваги не приймаються, оскільки вимогами посадової інструкції, затвердженої 02.04.2019 року В.о. генерального директора, передбачено, що помічник повинен мати кваліфікацію «адвокат», яка у позивача відсутня.

Що стосується порушення профспілковим комітетом ПАТ «Лисичанськвугілля» порядку розгляду подання про надання згоди на звільнення, колегія суддів вважає, що вказаний факт не призвів до незаконності звільнення позивача з посади помічника директора з правових питань.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що з позивача законно утримано зайво сплачені кошти, у зв`язку з укладенням цивільно -правового договору, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок. Отже, статтею 127 КЗпП України передбачені загальні випадки, за яких зайво виплачені кошти можуть бути відраховані з заробітної плати працівника.

ЇЇ тлумачення свідчить, що законодавцем передбачено виняток з цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила виплату. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки покладається на платника відповідних грошових сум.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем порушений порядок стягнення матеріальної шкоди, оскільки відповідач у відзиві на позов зазначає, що ці кошти є зайво виплаченими, а не матеріальною шкодою, заподіяною підприємству.

Доказів про набуття позивачем 21104 грн.64 коп. у результаті рахункової помилки відповідача матеріали справи не містять, на такі обставин сторони не посилаються.

Оскільки підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди є незаконне звільнення, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведений факт незаконності його звільнення.

Враховуючи наведені обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки генерального директора Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 листопада 2018 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та зайво сплачених коштів, третя особа - в.о. генерального директора Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати наказ № 136-к від 07 червня 2018 року Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в частині вирахування з ОСОБА_1 на користь підприємства суму коштів у розмірі 21104 (двадцять одна тисяча сто чотири) гривні 64 копійки.

У задоволенні позовних вимог про скасування наказу № 136-к від 07 червня 2018 року Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про звільнення ОСОБА_1 - помічника генерального директора з правових питань, з 08.06.2018 року,в зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повного тексту постанови - 14 червня 2019 року.

Головуючий: Н.В. Стахова

Судді: Ю.В. Єрмаков

В.В. Кострицький