Справа № 463/1177/19
Провадження № 2-о/463/43/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника заявника ОСОБА_1

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа Приватний нотаріус ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту що ОСОБА_4, що зазначена в Свідоцтві про право власності на квартиру №8986 від 02.02.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією та ОСОБА_5, що зазначена в свідоцтві про смерть серії І-СГ №150398, виданий відділом РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис №1875, яка померла 19 березня 1999 року, є однією і тією ж особою.

Подану заяву мотивує тим, що 19.03.1999 року померла ОСОБА_5, тітка її чоловіка ОСОБА_6 Після смерті останньої відкрилася спадщина на частку в квартирі АДРЕСА_1. Її чоловік, будучи єдиним спадкоємцем після смерті тітки, фактично вступив в права спадкоємця, оскільки до дня її смерті проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою, однак документально їх не оформив. 25.06.2018 року її чоловік ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на нерухоме майно, в тому числі на частку квартири АДРЕСА_2. Вона, як спадкоємець першої черги звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки в її спадкових документах існують розбіжності, а саме померла тітка її чоловіка в правовстановлюючих документах на квартиру зазначена як ОСОБА_4, а в свідоцтві про смерть ОСОБА_5. З метою усунення розбіжностей у документах про особу в частині правильності написання прізвища, звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. На підтвердження поданої заяви долучила ряд доказів.

Представник заявника в судовому засідання заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Заінтересована особа приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав на адресу суду заяву, просить розгляд справи проводити у її відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

На підтвердження права на звернення до суду та родинних звязків з ОСОБА_5, заявницею ОСОБА_2 надано суду свідоцтво про одруження ( а.с.8,12), свідоцтво про народження. ( а.с.11,13), свідоцтво про смерть ( а.с.16)

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_7 народилася 30 травня 1910 року про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис №5 ( а.с.10)

Відповідно до свідоцтва про одруження ( а.с.14) ОСОБА_8 та ОСОБА_7 одружились 06.03.1937 року, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8.

Як вбачається з свідоцтва про смерть ( а.с.15) ОСОБА_5 померла 19 березня 1999 року про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запит №1875.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру ( а.с.9 ) квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної власності ОСОБА_6 та членам його сімї ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10.

Як вбачається з поданої заяви, заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що ОСОБА_4, що зазначена в Свідоцтві про право власності на квартиру №8986 від 02.02.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією та ОСОБА_5, що зазначена в свідоцтві про смерть серії І-СГ №150398, виданий відділом РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис №1875, яка померла 19 березня 1999 року, є однією і тією ж особою.

Дослідивши зібрані у справі докази судом встановлено, що під час видачі свідоцтва про право власності на квартиру №8986 від 02.02.1994 року прізвище померлої ОСОБА_5 було записано не вірно, а саме ОСОБА_4, натомість в свідоцтві про смерть її прізвище записано «Кит», що свідчить про наявність розбіжності у написанні прізвища у документах, тому суд вважає, що слід встановити юридичний факт приналежності померлій ОСОБА_5, 19 березня 1999 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №150398, виданий відділом РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис №1875, правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на квартиру №8986 від 02.02.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією на прізвище ОСОБА_4.

Щодо вимог заявниці про встановлення факту, що ОСОБА_4, що зазначена в Свідоцтві про право власності на квартиру №8986 від 02.02.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією та ОСОБА_5, що зазначена в свідоцтві про смерть серії І-СГ №150398, виданий відділом РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис №1875, яка померла 19 березня 1999 року, є однією і тією ж особою, суд в цій частині у таких відмовляє, оскільки вимогами процесуального законодавства, а саме відповідно до переліку категорій справ, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження встановлення такого факту не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, 79017, м.Львів, вул.Й.Сліпого, 31/3), зацікавлена особа Приватний нотаріус ОСОБА_3 ( 79000, м.Львів, вул.Шпитальна, 9) про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити частково.

Встановити юридичний факт приналежності померлій ОСОБА_5, 19 березня 1999 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №150398, виданий відділом РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис №1875, правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на квартиру №8986 від 02.02.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією на прізвище ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення суду 22.03.2019 р.

Суддя: Гирич С. В.