Справа № 234/7398/19
Провадження № 2/234/2320/19
УХВАЛА

про повернення позову

10 червня 2019 року місто Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Літовка В.В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріс» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2019р. позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Аріс» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою суду від 06.05.2019р. позов залишений без руху та позивачу наданий строк до 31.05.2019р. для приведення позову у відповідність ст.175 ч.3,4 ЦПК України та засвідчення належним чином копій письмових доказів, доданих до позову.

30.05.2019р. ОСОБА_1 , в порядку виконання ухвали суду про усунення недоліків надала довідку з Пенсійного фонду України за формою ОК-7 та роздруківку ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Суд вважає, що вказані дії не є належним усуненням недоліків, оскільки в ухвалі від 06.05.2019р. чітко визначений порядок усунення недоліків, а саме: зазначення у позовні заяві відомостей згідно ст.175 ч.3,4 ЦПК України, та засвідчення належним чином копій письмових доказів, доданих до позову.

Інших документів на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, в суд не надходило.

Таким чином, суд вважає, що позивач належним чином ухвалу суду не виконала та не усунула визначені недоліки.

Згідно ст.185 ч.3 ЦПК України, заява повертається, коли, позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

При цьому суд враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріс» про стягнення заборгованості по заробітній платі слід повернути позивачу, оскільки вона не усунула недоліки, визначені ухвалою суду від 06.05.2019р. тобто ухвалу суду не виконала.

Керуючись ст.ст. 185, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в Донецький апеляційний суд.

Головуючий суддя: