Справа № 437/3589/12
Провадження № 2/191/11/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Борисової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні та користуванні приватною земельною ділянкою, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Луб`янської сільської ради, ОСОБА_4 , Управління Держземагентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області, треті особи: приватне підприємство Велес, приватний нотаріус Синельниківського району Дніпропетровської області Монич М.Ю., про визнання державних актів недійсними, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними договорів та усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30 липня 2011 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу вона придбала у ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року та земельну ділянку для ведення особистого господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року. Державні акти про право власності на земельні ділянки були нею зареєстровані у встановленому законом порядку, тому вона правомірно набула право власності на землю. Починаючи з жовтня 2011 року між нею та суміжним землевласником ОСОБА_2 стали виникати спори стосовно порядку користування земельними ділянками, які перебувають у власності, оскільки відповідач самовільно проклала на земельній ділянці межу у вигляді паркану, яка відмежовує значну частину земельної ділянки, що належить позивачу. Згідно геодезичного звіту - загальна площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , обчислена за результатами геодезичної зйомки складає 0,4641 га, із них: для ведення особистого господарства 0,2285 га; для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0, 2357 га. За заявою позивача відділом Держкомзему у Синельниківському районі була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства і в акті від 05 грудня 2011 року зазначено, що згідно кадастрових планів, які складено ПП «Велес» за результатами польових геодезичних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , видно, що в началі вулиці земельна ділянка має 36,60 м, а наприкінці значно звужується до 18,51 м., а у гр. ОСОБА_2 , навпаки, земельна ділянка наприкінці городу розширюється. Крім того, в цьому акті зазначено, що позивач користується земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2357 га, із чого позивач зробила висновок про те, що відповідачка ОСОБА_2 користується частиною належної їй земельної ділянки.

В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги і зазначила, що на земельній ділянці АДРЕСА_1 , відповідно до розмірів, зазначених в державному акті серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року, знаходяться будівлі та споруди будинку АДРЕСА_2 , які належать відповідачу ОСОБА_2 , а саме: огорожа №3, частина гаражу літ.Г-1, частина сараю літ. Б-1, частина фундаменту від демонтованої вбиральні літ.Ж-1 Конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_2 по АДРЕСА_1 , як зі східної, так і з західної сторони, має криволінійний контур, тоді як згідно державного акту на зазначену земельну ділянку конфігурація повинна становити рівні (прямі) лінії. Саме в таких розмірах і конфігурації повинні бути земельні ділянки, які належать їй на праві власності згідно державних актів на землю та договору купівлі-продажу. Також позивач зазначила, що вона не має ніякого відношення до видачі державних актів на землю в 1996 році на ім`я ОСОБА_5 , просила суд при вирішенні даного спору не враховувати припущення експертів стосовно помилки допущеної при проведенні топографо-геодезичної зйомки, яка передувала видачі державних актів в 2010 році. Просила суд постановити рішення на підставах, передбачених ст.ст.125, 126, 152, 158 Земельного кодексу України, яким усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 привести межі земельної ділянки у відповідності до державних актів на землю серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року та серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди шляхом зносу частини сараю літ.Б-1, гаражу літ.Г-1, частини фундаменту від демонтованої вбиральні літ.Ж-1, огорожі № З; стягнути з відповідача судові витрати та витрати за проведення експертизи.

В подальшому, після того як цивільна справа була повернута до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області для нового розгляду після скасування рішення суду першої і апеляційної інстанції, якими у задоволенні позову позивача ОСОБА_1 було відмовлено, позивач змінила позовні вимоги і обставини, на які посилалася в обґрунтування позовних вимог.

Зазначила, що приймаючи до уваги вище названі договори купівлі - продажу від 30.11.2011 року, посвідченні приватним нотаріусом з подальшою реєстрацією в Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Державною реєстрацією земельних ділянок відділом Держкомземом у Синельниківскому районі Дніпропетровської області, та реєстрацію державних актів на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відділом Держкомземом у Синельникївському районі Дніпропетровської області, вона правомірно набула право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0.2500 га кадастровий номер НОМЕР_3 та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.2500 га кадастровий номер НОМЕР_4 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договорів купівлі - продажу, у розмірах та на умовах на яких ці земельні ділянки належали попередньому власнику тобто ОСОБА_4 .

Після того як позивач придбала у власність земельні ділянки та сам будинок відповідачка ОСОБА_2 в восени демонтувала дерев`яний паркан і відступивши на 1 метр в бік земельної ділянки позивача забетонувала металеві стовпи та натягнула по ним сітку рапіцу, тобто побудувала новий паркан та почала вести будівництво. 30 листопада 2011 року згідно рішення десятої сесії шостого скликання від 10 листопада 2011 року за усною домовленістю голови Луб`янскої сільської ради, голови Держрайадміністрації у Синельниківському районі Дніпропетровської області 30 листопада 2011 року ПП « ВЕЛЕС» прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де робітником цього підлриємства було вказано на зворотні точки. На місті зворотних точках на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства були встановлення дерев`янні колья. 01 грудня 2011 року року на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд на місці зворотних точках позивачем було забетоновано металеві стовпи та по ним натягнута сітка рабиця тобто був встановлений паркан. Натомість вранку 02 грудня 2011 року ОСОБА_2 разом зі своєю сім`єю демонтувала цей паркан.

Також 02 грудня 2012 року позивач звернулася з заявою до Держкомзему Синельниківського району Дніпропетровської області, де зазначила про те, що після того, як вона придбала житловий будинок та прилеглі до нього земельні ділянки, ОСОБА_2 переставила огорожу, чим самовільно захопила земельну ділянку позивача і веде на ній будівництво господарських споруд. Також в цій заяві позивач зазначила той факт, що 30 листопада 2011 року фірмою « Велес» було показано на зворотні точки згідно державного акту та технічній документації і в цій заяві вона просила направити інспектора з нагляду за земельними ресурсами. 05 грудня 2012 року прибув головний спеціаліст з контролю за використанням та охороною земель, однак вказаним спеціалістом жодної перевірки не проводилося, він зайшов у двір до ОСОБА_2 разом з головою сільської ради Гречко ОСОБА_6 землевпорядником ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , про щось домовлялися, а потім цей спеціаліст разом з вищевказаними особами сівши в авто поїхали.

Також 07 травня 2012 року ПП « ВЕЛЕС» виїжджав для встановлення межі так як за усною домовленостей між позивачем і ОСОБА_2 в присутності голови Луб`янської сільської ради ОСОБА_8 Л. И., землеупорядника ОСОБА_9 та депутата сільської ради Пикаловой для того щоб мирним шляхом врегулювати даний конфлікт між домоволодіннями №7 та №9 була встановлена межа, з якою погодилася ОСОБА_2 і яка відображена в геодезичній зйомки по факту користуванню. 22 червня 2012 року для виготовлення обмінного файлу для занесення координат земельної ділянки до Державного земельного кадастру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_2 фірма «Укрзембуд» в присутності відповідачки, її родичів і депутата Луб`яньської сільської рада Пикаловой В.Ф без згоди позивача в порушення інструкції встановлення (відновлення) меж почали робити обміри земельної ділянки позивача. Також позивач вважає, що в матеріалах справи відсутні докази належного прийняття відповідачем ОСОБА_2 спадщини на будинок і земельну ділянки після смерті діда і баби.

А з урахуванням того, що у 1985 році відповідачка ОСОБА_2 не могла одноособове отримати у спадщину земельну ділянку, котра розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а пізніше така земельна ділянка не надавалася відповідачці, можна зробити висновок про те що Луб`янська сільська рада народних депутатів порушила Декрет Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15 - 92 та Земельний кодекс України, приймаючи рішення ІУ сесії ХХІІ скликання від 23 лютого 1995 року про безоплатну передачу одно особове відповідачки ОСОБА_2 земельної ділянки котра розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, в матеріалах справи по відведенню (передачі) земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_2 знаходиться витяг з рішення Луб`янської сільської Ради народних депутатів від 23 лютого 1995 року, в якому відсутня площа земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , котру надавалась би відповідачці для будівництва обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Також в акті встановлення меж земельної ділянки, що відводиться (передається) у власність ОСОБА_2 зазначено про те що: « На виконання рішення ІУ/ХХІІ Лубенської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області від 23 лютого 1995 року інженером землевпорядником відділу по земельним ресурсам ОСОБА_10 в присутності начальника відділу по земельним ресурсам ОСОБА_11 представника Лубенської с/ради народних депутатів ОСОБА_12 землекористувача (власника) ОСОБА_2 суміжних землекористувачів (землевласників) ОСОБА_13 . ОСОБА_5 тобто вказано на те рішення в якому не вказано площу земельної ділянки, яка передається безкоштовно відповідачці ОСОБА_2 .

Отже враховуючи вищевказане можна зробити висновок про те що при встановлені межі земельної ділянки АДРЕСА_2 , котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 районної адміністрації по земельним ресурсам та представником Луб`янської с/ради Синельниківського районну було порушено наказ Державного комітету України по земельним ресурсам « Про затвердження порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» від 15.02.1993 року № 10.

Також у державному акті серії НОМЕР_5 від 17.07.1996 року виданий на ім`я ОСОБА_2 зазначено про те, що на підставі рішення ІУ сесії XXII скликання Луб`янської сільської Ради народних депутатів від 23 лютого 1995 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.39 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с.Луб`янка, вул.Калініна Луб`янської сільської Ради. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0.25 га для ведення особистого підсобного господарства - 0.14 га» . Цей державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 5224.

З урахуванням вище вказаного можна зробити висновок про те що при складанні Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 17.07.1996 року, виданого відповідачці ОСОБА_2 та при реєстрації державного акту було порушено Земельний Кодекс України наказ Державного комітету України по земельним ресурсам від 15.04.1993 року № 28 Інструкція « Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди)».

Також 02 липня 2012 року Синельниківским МБТІ у Дніпропетровської області була проведена поточна інвентаризації техніком та провірена контролером Синельниківського МБТІ у Дніпропетровської області. При проведенні поточної інвентаризації техніком МБТІ було порушено Наказ Державного Комітету Будівництва, Архітектури та Житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 зареєстрований в Міністерстві Юстиції України від 10 липня 2001 року № 582/5773. «Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» а саме: за результатом обмірювальних робіт техніком Синельниківского МБТІ згідно розділу 3 пункту 3.2 не було на оригіналах інвентаризицнної справі, технічному паспорті та копіях планових матеріалів що їх видають замовникам на вільному від записів місці з лицевого боку проставлено штампи відповідного зразку що на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , котра належить ОСОБА_2 , про самовільно побудовані споруди. Також технік МБТІ ні повідомив, як це передбачено згідно розділу 3 пункту 3.2 «при виявлені самочинного будівництва бюро технічної інвентаризації зобов`язане повідомити про це місцеві органи державної виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування». Також при складанні абрису та схематичному плані земельної ділянки технік МБТІ було приховано той факт того, що межа земельної ділянки була збільшена саме як вбачаться із матеріалів інвентаризаційної справи в кінці двору зазначена ширина 21.70 м., натомість згідно кадастровому плану земельних ділянок вона складе 24.27 метра, тобто земельна ділянка при кінці двору збільшена на 2.57 метра. Крім того техніком Синельниківського МБТІ Дніпропетровської області не було дотримано інструкції згідно розділу 5, а саме те, що у разі знесення будинку чи господарських будівель, що мала присвоєну літеру, у подальшому така літера більше не присвоюються.

Влітку 2012 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася з заявою до Луб`янської сільської ради про переоформлення право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить рішення №48 Луб`янського виконкому Синельниківського району Дніпропетровської області. Також в цьому рішенні зазначено що «згідно з Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року № 7-5, Наказом Міністерства Юстиції України № 1692/5 від 28.07.2010 року зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України від 30.07.2010 року за № 582/17877 та згідно з законом України «Про місцеве самоврядування в України» виконком Луб`янскої сільської ради вирішим змінити право особистої власності за громадянкою ОСОБА_2 на житловий будинок, що складається в цілому розташований в АДРЕСА_2 . Начальнику Синельниківського МБТІ у Дніпропетровської області оформити право особистої власності за ОСОБА_2 з відповідними документами згідно з Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року № 7-5 і зареєстрованого в Мінюсті України від 18.02.2002 року № 157-6445».

Проте с такім рішенням не можна погодитися, оскільки воно суперечить законам України. Так, ОСОБА_2 в 1998 році побудувала нові споруди, а саме гараж (літера Г -1) та сарай (літера Б-1) замість побудованих в 1960 році літної кухні та сараю. В 1989 році та 1994 літня кухня ( літера Б-1) мала ширину 2 м 86 см, довжину 4 м 57 см, висоту 2м 20 см, площею 13 кв. м, та була побудована з таких матеріалів: фундамент: дерев`яні стійки; стіни глинобитні; дах шифер; перекриття одне; підлога руберойд. Сарай (літера В-1) мав ширину 2м 86см, довжину 2м 50см, висоту їм 90 см, площею 7.5 кв. м, та був побудований з таких матеріалів; фундамент: дерев`яні стійкі; стіни: дерев*яні; дах: шифер; перекриття : нема; підлога: земля. Сарай (літера Г-1) мав такій розмір: ширина 2м 86см; довжина 2м55см; висота їм 70см: площею 2 кв. м, та був побудований с таких матеріалів : фундамент: дерев*яні стійкі; стіни: дерев*яні; дах: толь; перекриття: нема; підлога: земля. Сарай (літера Д-1) мав такій розмір: ширина їм 75см; довжину 1 м 40 см; висоту їм 80 см; площею 2.2 кв. м, та був побудований с таких матеріалів: фундамент: стійкі дерев^ ОСОБА_14 ; стіни: дерев* ОСОБА_14 ; дах: толь; перекриття: нема; підлога: земля . Вбиральня (літера 3-1) був побудований з таких матеріалів: яма: кірпічна; стіни: дерев*яні; дах:шифер; перекриття: нема; підлога: дошки.

Натомість згідно технічний інвентаризації котра проводилась Синельниківським МБТІ Дніпропетровської області споруди, які були побудовані зі слів ОСОБА_2 в 1998 році мають інші розміри, побудовані з інших строй матеріалів, та мають іншу площею. Крім того, споруду під літерою Ж-1 вбиральня відповідачка почала будувати восени 2011 року після того як позивач придбала вище зазначений будинок та земельні ділянки. Про те що відповідач будує цю споруду було повідомлено мною в заяві до голови сільської ради.

При будівництві у 1998 році відповідачкою ОСОБА_2 не було отримано дозвіл на підготовку будівельних робіт, не було отримано дозволу на будівництво, також не було прийнято до експлуатації та не були зареєстровані в 1998 році. В 1998 році дозвіл на будівництво, прийняття в експлуатацію та реєстрація здійснювалася місцевими органами самоврядування згідно Закону України «Про місцеве самоврядуванню в Україні» .

Також 01 серпня 2012 року виконкомом Луб`янської сільської ради незаконно було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на власність на нерухоме майно в цілому серії САВ НОМЕР_6 , оскільки декларація про готовність объекта до експлуатації ОСОБА_2 не подавала.

Тобто при прийнятті рішення №48 по заяві від ОСОБА_2 про зміну права власності на нерухоме майно Луб`янский виконком сільської ради не повинен був враховувати свідоцтво про власність від 09 квітня 1989 року, виданий Синельниківським виконкомом, оскільки відповідач ОСОБА_2 повинна була представити витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно.

Синельниківське МБТІ у Дніпропетровської області в свою чергу неправомірно зареєструвала право власності на вказане нерухоме майно, тим більше, що заяву про реєстрацію нерухомого майна та свідоцтво про право на власність на нерухоме майно ОСОБА_2 подала 02 липня 2012 року, тобто ще до того, як техніком Синельниківського МЕТІ у Дніпропетровської області було проведено поточну інвентаризацію.

Отже, позивач вважає, що ОСОБА_2 не є законним власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та не є законним власником земельної ділянки.

Позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення ІV сесії ХХІІ скликання від 23 лютого 1995 року Луб`янської сільської ради народних депутатів «Про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування» громадянці ОСОБА_2 ; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 17 липня 1996 року на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,14 га, котра розташована за адресою: АДРЕСА_2 , виданий ОСОБА_15 на підставі рішення ІV сесії ХХІІ скликання від 23 лютого 1995 визнати недійсним та скасувати рішення №48 від 25 липня 2012 року Луб`янського виконкому сільської ради про зміну права власності на житловий будинок ОСОБА_2 ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САВ № НОМЕР_6 від 01.08.2012 року виданого Луб`янскім виконкомом сільської ради на ім`я ОСОБА_2 , виданого на підставі рішення №48 Луб`янського виконкому сільської ради від 25 липня 2012 року в замін свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 01 квітня 1989 року виконкомом Синельниківської міської ради на ім`я ОСОБА_2 ; визнати недійсним та скасувати посвідчення від 01 серпня 2012 року КП Синельниківского МЕТІ Дніпропетровської області, що посвідчує той факт, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0.39 га, зареєстрована за ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю виданого 17 липня 1996 року на підставі рішення ІV сесії ХХІІ скликання Луб`янської сільської ради від 23 лютого 1995 року та записано в реєстрову книгу №137 за реєстровим номером 192; визнати недійсною та скасувати Державну реєстрацію нерухомого майна №37271516 від 01 серпня 2012 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке було зареєстровано Синельниківським МБТІ у Дніпропетровської області за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на власність на нерухоме майно серії САВ №616614 від 01 серпня 2012 року; зобов`язати ОСОБА_2 відновити межі земельної ділянки площею 33.20 кв.м., яка згідно проведених геодезичних робіт та згідно координат меж державного акту на землю серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року та державній реєстрації земельної ділянки для будівництва та обслуговуванню житлового будинку господарських будівель та споруд (кадастровий номер НОМЕР_3 ) від 16 грудня 2011 року, належить ОСОБА_1 , шляхом відновлення меж згідно до кадастрової документації позивача; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , котра згідно координат меж державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та державній реєстрації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд кадастровий номер НОМЕР_3 ) від 16 листопада 2011 року належить ОСОБА_1 , шляхом зносу паркану №3; гаражу літ.Г-1, сараю літ. Б-1, фундаменту літ Ж-1; стягнути з відповідач ОСОБА_2 всі понесені позивачем судові витрати по справі.

Також позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що восени 2013 року на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , земельною комісією проводились роботи за до допомоги вимірювальної рулетки по встановленню межі вищевказаної ділянки. Межі вказував власник земельної ділянки ОСОБА_3 . Взимку 2014 року до позивача звернулися сусіди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за підписом технічної документації, однак, ознайомившись з технічною документацією, позивач побачила, що межі земельної ділянки не відповідають межам, які використовує по факту ОСОБА_3 , тому позивач відмовилася підписувати дану технічну документацію, межі вищевказаної земельної ділянки встановлювалися без позивача. Під час розгляду цивільної справи Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ухвалою суду від 29 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, була проведена судова земельновпорядна експертиза Дніпропетровським НДІ судових експертиз від 15 травня 2014 року, якою було встановлено, що відповідно наданої кадастрової зйомки межі земельної ділянки №9 згідно фактичного користування не відповідають межам відповідно до державного акту серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд кадастровий номер: НОМЕР_7 НОМЕР_8 , а саме власник земельної ділянки № НОМЕР_9 , тобто відповідач по справі, користується земельною ділянкою позивача розміром 40.37 кв. метра, яка згідно координат меж державного акту на земельну ділянку №9 та проведених геодезичних вимірів належіть до земельної ділянки №9 на збірному плані земельних ділянок забарвлена в рожевий колір. Також вказаною експертизою було встановлено, що відповідно наданої кадастрової зйомки, межі земельної ділянки №9 згідно фактичного користування не відповідають межам відповідно до державного акту серії НОМЕР_2 від 12 жовтня 2010 року для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_4 , а саме власник земельної ділянки АДРЕСА_3 користується земельною ділянкою із сторони земельної ділянки №9 площею 302,66 кв. метра, яка згідно координат меж державного акту на земельну ділянку №9 та проведених геодезичних вимірів належить до земельної ділянки №9 на збірному плані земельних ділянок забарвлена в блакитний колір. Своїми діями відповідач не визнає право позивача на земельні ділянки та порушує її право на користування земельним ділянками. Також відповідачем при виготовлені технічної документації на земельну ділянку не була дотримана вимоги інструкції про відновлення (встановлення) меж. Враховуючі те що згідно ст.ст.125, 126 ЗК України в редакції Закону №1066-17 від 05 березня 2009 року, що діяла на час реєстрації земельних ділянок і на час реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, така реєстрація земельних ділянок відбулася за ОСОБА_1 від 16 грудня 2011 року та 10 січня 2012 року Синельниківским Держкомземом у Дніпропетровської області про що вказано в поземельних книгах.

Отже, приймаючи до уваги вищевказані договори купівлі - продажу від 30 липня 2011 року та державну реєстрацію земельних ділянок відділом Держкомземом у Синельниківському районі Дніпропетровської області, а також реєстрацією державних актів на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відділом Держкомзему у Синельниківському районі Дніпропетровської області, позивач вважає, що вона правомірно набула право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0.2500 га кадастровий номер НОМЕР_3 та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства , площею 0.2500 га кадастровий номер НОМЕР_4 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у розмирах і на умовах, на яких ці земельні ділянки належали відчужувану, тобто ОСОБА_4 .

Позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер: НОМЕР_3 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства кадастровий номер: НОМЕР_4 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсною технічну документацію на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка була замовлена відповідачем як таку, що не відповідає наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376, затвердженого Міністерством Юстиції України від 16 червня 2010 року за №391/17686 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», та може порушити право позивача на використання належних їй земельних ділянок; визнати недійсною технічну документацію на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка була замовлена відповідачем та про яку заявив представник відповідача на попередньому судовому засіданні 20 квітня 2015 року, як таку що не відповідає Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16 червня 2010 року №391/17686 « Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», та може порушити право позивача на використання належних їй земельних ділянок; усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 40.37 кв.м., яка згідно проведених геодезичних вимірів належить до земельної ділянки № 9 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер : НОМЕР_3 та зареєстрована відділом Держкомземом у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 16 листопада 2011 року за ОСОБА_1 , шляхом відновлення меж в натурі на місцевості відповідно до раніше розробленої документації позивача; зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 302.66 кв.м., яка згідно проведених геодезичних вимірів належить до земельної ділянки №9 для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_4 та зареєстрована відділом Держкомземом у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 10 січня 2012 року за ОСОБА_1 , шляхом відновлення меж в натурі на місцевості відповідно до раніше розробленої документації позивача; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Луб`янської сільської ради, ОСОБА_4 , Управління Держземагентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області, треті особи: приватне підприємство Велес, приватний нотаріус Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_16 , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з моменту народження вона весь час проживала і проживає по теперішній час за адресою будинок АДРЕСА_2 . Правовстановлюючі документи на житлові будинки почали виготовляти у селах з 1986 року. У зв`язку з цим, на житловий будинок АДРЕСА_2 вона виготовила технічну документацію у 1987 році, а свідоцтво на право власності отримала у 1989 році. 23 лютого 1995 року рішенням IV сесії XXII скликання Луб`янської сільської Ради народних депутатів Дніпропетровської області ОСОБА_2 було передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га, та для ведення особистого підсобного господарства - 0,14 га за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 і її сусіди ОСОБА_17 , які мешкали по АДРЕСА_1 , почали приватизувати землю. Акти встановлення меж земельних ділянок №7 та №9, що відводились (передавалися) у власність, сусіди друг другу підписали без конфліктів, з врахуванням порядку користування, який склався між ними. Розміри земельних ділянок обмірювалися представниками Дніпропетровського інституту землеустрою разом з сусідами ОСОБА_17 , вони показували межі земельних ділянок. У серпні 1996 року ОСОБА_2 та її сусіди Гусак отримали готові державні акти і справи по відведенню (передачі) земельної ділянки в приватну власність громадянинові.

Згідно державного акту 1996 року на право власності на землю серія НОМЕР_5 , ОСОБА_2 належить земельна ділянка загальною площею 0,39 га, яка була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, та для ведення особистого підсобного господарства 0,14 га. за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно державного акту 1996 року на право власності на землю серія НОМЕР_10 , ОСОБА_5 належала земельна ділянка загальною площею 0,50 га, яка була йому передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, та для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га. за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , ОСОБА_4 07 вересня 2007 року одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з: жилого будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,50 га, що АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_11 , виданого Луб`янською сільською радою від 17 липня 1996 року, та зареєстрованого в Книзі записів № 5223, на підставі рішення IV сесії XXII скликання Луб`янської сільської ради 23 лютого 1995 року.

Для продажу житлового будинку АДРЕСА_1 треба було присвоїти кадастрові номери земельним ділянкам. Але, приватне підприємство Велес замість визначення та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці №9 виготовила Гусак ОСОБА_18 . нові державні акти на право власності на землю з невірними розмірами, які не співпадають з державним актом, який належав померлому ОСОБА_5 Доказом того, що існуючі межі не змінювалися є акт встановлення меж земельної ділянки № АДРЕСА_1 , в якому чітко прописано, що межі земельної ділянки закоординовано по існуючим огорожам та точкам повороту, які встановлювались при обмірі замовником, тобто ОСОБА_4 , межі та площа земельної ділянки не змінилися. На прохання сусідки ОСОБА_4 ОСОБА_2 підписала акт встановлення меж земельної ділянки, оскільки сусідка повідомила, що межі і розміри земельної ділянки не змінюються, а візуально, виходячи із наданого плану земельної ділянки, ніякі зміни не вбачалися. До 30 липня 2011 року у ОСОБА_2 з сусідами ОСОБА_17 , ніяких спорів за межу не було. 30 липня 2011 року сусідка ОСОБА_4 продала свій житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

З серпня 2011 року нові сусіди ОСОБА_19 почали претендувати на земельну ділянку ОСОБА_2 , а саме спочатку словесно звинувачували її у самозахваті їхньої земельної ділянки, потім стали скаржитися в різні інстанції, внаслідок чого звернулися до суду. Ознайомившись з позовом і новими державними актами громадянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дізналася, що розміри ії земельної ділянки в нових державних актах не відповідають розмірам старого державного акту на земельну ділянку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 .

Згідно кадастрових планів, які складено ПП Велес за результатами польових геодезичних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , видно, що в началі АДРЕСА_4 земельна ділянка має 36,60 м замість 36,10 м., а наприкінці земельна ділянка має 23,04 м., замість 23,0 м. Для встановлення ситуації, яка виникла у земельному спорі, ОСОБА_2 було замовлено геодезію у TOB Унзембуд від 07 червня 2012 року з метою встановлення накладки на належну їй земельну ділянку. Організацією TOB Регіональний земельний центр було зроблено геодезію у вигляді ситуаційного плану на якому знято 3 суміжні ділянки. З ситуаційного плану М НОМЕР_12 :500 за адресою: АДРЕСА_5 , 9 вбачається, що межа земельної ділянки між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в районі будівлі сараю (сторона 28.28 м) повинна проходити по існуючій огорожі (сітка рабиця). Згідно даних державного акту ОСОБА_1 межа ріже будівлю сараю та гаражу, а будівля туалету знаходиться на території земельної ділянки № АДРЕСА_1 , але згідно плану БТІ будівля туалету, сараю і гаражу є власністю ОСОБА_2 з 1998 року. З ситуаційного плану видно, що фактичне землекористування не відповідає державному акту відповідачки, на прикінці земельної ділянки на 4.01 м. більше. Крім того, згідно державного акту серії ДП СВ №005424 розмір земельної ділянки ОСОБА_2 в кінці городу повинен бути 25 м., а фактично 20.52 м. Для вирішення вказаного спору мирним шляхом сільською радою разом з ПП Велес 15 грудня 2011 року було відновлено межі без накладок. Також ОСОБА_1 було надано 10 сотих землі в кінці її городу. Таким чином, в користуванні відповідачки знаходиться 0,60 га землі. Встановлені межі проіснували до квітня місяця 2012 року, а у квітні 2012 року ОСОБА_1 засадила свій город 0,10 га. в кінці городу і знову переставила межі, чим порушила попередню домовленість від 15 грудня 2011 року. Навесні 2012 року ОСОБА_1 самовільно зайняла і використовує частину городу ОСОБА_2 , а саме 446 кв.м. Знищили межові знаки, 07 травня 2012 року ОСОБА_1 на земельній ділянці ОСОБА_2 закопала залізобетонні стовпи та натягла залізну сітку. Межовим знаком був залізобетонний стовп, який є закінченням паркану відповідачки і визначав межі земельних ділянок відповідно до порядку користування, який фактично склався між ОСОБА_17 та ОСОБА_2 , паркан був встановлений ще до 2007 року ОСОБА_2 .

Крім того ОСОБА_2 зазначила, що видача ПП Велес ОСОБА_4 нових державних актів на право власності на землю з невірними розмірами її земельної ділянки АДРЕСА_6 9 АДРЕСА_1 , а потім відчуження цієї земельної ділянки ОСОБА_1 привели до порушення законних прав та інтересів ОСОБА_2 реалізувати її право на визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці АДРЕСА_2 , яка перебуває у користуванні позивачки за зустрічним позовом понад 30 років. При виготовленні ПП Велес кадастрового плану для видачі державних актів на право приватної власності на землю для ОСОБА_4 на них не були занесені межі вкраплених земель сторонніх землевласників і землекористувачів, а саме межі земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 , що потягло за собою виготовлення державних актів з неправильними межами і розмірами.

Також, відповідачка в зустрічному позові посилалась на те, що необхідність визнання державних актів недійсними в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що державні акти на право власності на землю підлягали обов`язковій державній реєстрації і на їх підставі було зареєстровано право власності на землю за відповідачкою ОСОБА_1 В обґрунтування своїх вимог про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 посилалась на ст.27 п.2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідач просить суд визнати недійсним державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, виданий відділом Держкомзему у Синельниківському районі та перереєстрованому приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу на ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та перереєстровану приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу на ОСОБА_1 ; визнати недійсним державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року, на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2500 га, виданий відділом Держкомзему у Синельниківському районі та перереєстрованому приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу на ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на землю серія НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року, на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2500 га та перереєстровану приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу на ОСОБА_1 ; визнати договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 господарських будівель та споруд від 30 липня 2011 року та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченими Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року, укладені 30 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 недійсними в частині продажу земельної ділянки площею 467,00 кв.м., передану ОСОБА_2 для ведення особистого сільського господарства та площею 33,20 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 17 липня 1996 року належить ОСОБА_2 ; витребувати від ОСОБА_1 на користь відповідача земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства площею 467,00 кв.м. та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 33,20 кв.м.; усунути ОСОБА_2 порушення її права власності на земельну ділянку та зобов`язати ОСОБА_1 відновити межу, яка поділяє земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , згідно з даними земельно-кадастрової документації та визначеними Державними актами про право приватної власності на землю серії НОМЕР_11 від 17 липня 1996 року на ім`я ОСОБА_5 та серії НОМЕР_5 від 17 липня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 , шляхом перенесення паркану згідно межі, яка існувала до вчинення правочину купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 ; стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати по справі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_20 надала суду відзив на зустрічний позов, де зазначила, що зустрічні позовні вимоги відповідач не визнає в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , у зв`язку з пропущенням строку позовної давності для звернення з такими вимогами до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Раніше представник позивача у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримував у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Проти задоволення первісного позову заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_21 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти задоволення первісного позову заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_22 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти задоволення первісного позову заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, доручивши представництво своїх інтересів представнику.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_20 в судове засідання не з`явилася, але завчасно надала суду письмову заяву, якою просив розглянути справу без її участі, в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу заперечує.

Представник відповідача Управління Держземагентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але завчасно надав суду письмову заяву, якою просив розглянути справу без його участі і прийняти рішення згідно норм діючого законодавства.

Інші учасники справи до суду не з`явилися по невідомим суду обставинам.

Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, яки приймали участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.08.2012 року серії НОМЕР_13 , виданого на підставі рішення виконкому Луб`янської сільської ради від 25.07.2012 року взамін свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок , виданого 01.04.1989 року виконкомом Синельниківської міської ради ( а.с. 84, 85, т.1). Право власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 в КП Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації 01.08.2012 року , реєстраційний номер 37271516 ( а.с.86 т.1).

На підставі рішення IV сесії ХХІІ скликання Луб`янської сільської ради від 23.02.1995 року ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,39 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,14 га , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_14 ( а.с.78 т.1) . Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №5224.

Переданню земельної ділянки у власність ОСОБА_2 передували роботи по відведенню ( передачі) земельної ділянки, що підтверджується копією справи, яка знаходиться в матеріалах справи на а.с.79-82, т.1.

Із державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_11 , виданого Луб`янською сільською радою від 17 липня 1996 року, та зареєстрованого в книзі записів № 5223 на ім`я ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 була виділена на праві власності земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_11 , виданого Луб`янською сільською радою від 17 липня 1996 року, та зареєстрованого в книзі записів № 5223, на підставі рішення IV сесії XXII скликання Луб`янської сільської ради 23 лютого 1995 року ( а.с.23 т.1).

Суд робить висновок, що ОСОБА_5 ОСОБА_2 набули право власності на земельні ділянки відповідно до норм, яки регулювали земельні правовідносини станом 1995 рік, а саме відповідно до норм Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року N 562-XII, який було введено в дію з 15 березня 1991 року, крім глави 5, яка вводиться в дію з 1 січня 1992 року , та Декрету Кабінету Міністрів України Про приватизацію земельних ділянок від 26 грудня 1992 року №15-92, який втратив чинність згідно із Законом України від 14 вересня 2006 року №139-V. Тобто , правомірно набули право власності на земельні ділянки АДРЕСА_6 № АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

07 вересня 2007 року ОСОБА_4 одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на спадкове майно, після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , яке складається з: жилого будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,50 га, що знаходиться АДРЕСА_1 (а.с.10 т.1) .

У зв`язку з необхідністю відчуження належного їй нерухомого майна ОСОБА_4 звернулася до ПП Велес для отримання технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право власності на земельну ділянку ( а.с.12-21, 141-162 т.1). ПП Велес були виконані землевпорядні роботи та складений кадастровий план земельної ділянки ( а.с.21). Також був складений акт встановлення меж земельної ділянки , який в тому числі, був підписаний суміжними з ОСОБА_4 землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.20 т.1). На зазначеному кадастровому плані земельна ділянка має прямокутню конфігурацію .

За наслідками землевпорядних робіт та присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам ОСОБА_4 були видані державні акти про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року та земельну ділянку для ведення особистого господарства площею 0,2500 га серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5,6 т.1)

30 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були укладені та нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року та земельну ділянку для ведення особистого господарства , що розташована за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року ( а.с.129,130 т.1). Державні акти про право власності на земельні ділянки були нею зареєстровані відповідно до норм Земельного кодексу України № 2768-ІІІ ( а.с.5,6 т.1), тому вона правомірно набула право власності на землю.

Після набуття ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1 між сторонами по справі виникли суперечності стосовно меж земельних ділянок. Ця обставина підтверджується рішеннями Луб`янської сільської ради від 10.11.2011 року ( а.с.10,11 т.1); актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.12.2011 р. ( а..9 т.1); актом обстеження від 21.09.2012 р. ( а.с.90 т.1) складеним комісією сільської ради; актом обстеження земельної ділянки ОСОБА_2 від 24.11.2012 р., в якому зазначено, що ОСОБА_1 були пошкоджені межові знаки ( а.с.103 т.1).

У зв`язку з неможливістю вирішити спір в позасудовому порядку в липні 2012 року ОСОБА_19 звернулася з позовом до суду, в якому просила усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на земельні ділянки.

В ході судового розгляду сторонами було заявлено клопотання про проведення судово- технічної експертизи. Зазначене клопотання було судом задоволено і на підставі ухвали суду експертами Дніпропетровського науково- дослідницького інституту судових експертиз був наданий висновок №3068-13 комісійної судової земельної- технічної експертизи , складений 14.05.2014 року.

Комісійною судовою земельно-технічною експертизою №3068-від 14.05.2014 року встановлена невідповідність, як розмірів (довжини, ширини, конфігурації) земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 зазначеним в державних актах серія ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав ОСОБА_5 ; державному акту серія НОМЕР_15 СВ НОМЕР_16 від 17.07.1996 року, який належить ОСОБА_2 - параметрам, зазначеним в державному акті серія НОМЕР_1 від 12.11.2010 року та державному акті серія НОМЕР_2 від 12.11.2010 року, які належать ОСОБА_1 ( а.с.146 т.2).

Розміри земельної ділянки АДРЕСА_1 (довжина, ширина та конфігурація) зазначені в державному акті ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав ОСОБА_5 не відповідають розмірам (довжині, ширині та конфігурації) зазначеним в державному акті серія НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 від 12.11.2010 року, який належав ОСОБА_4 (а.с.146 т.2).

Конфігурація земельної ділянки № АДРЕСА_2 як зі східної сторони так і західної сторони має криволінійний контур тоді як згідно державного акту на дану земельну ділянку конфігурація земельної ділянки повинна становити рівні (прямі) лінії (а.с.147 т.2).

Конфігурація земельних ділянок №7 та № АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 , відображена в державних актах серія ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав ОСОБА_5 ; державному акту серія НОМЕР_5 від 17.07.1996 року, який належить ОСОБА_2 - при проведенні кадастрової зйомки земельної ділянки АДРЕСА_1 і складенні державного акту серія НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 від 12.11.2010 року, який належав ОСОБА_4 не була збережена (а.с.147 т.2).

По третьому питанню поставленому на вирішення експертів зроблений висновок, що на земельній ділянці АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , відповідно до розмірів земельних ділянок зазначених в державних актах серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії НОМЕР_2 , виданих відділом Держкомзему у Синельниківському районі знаходяться споруди та будівлі будинку АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_2 , а саме: огорожа, №3, частина гаражу літ. Г-1 , частина сараю літ.Б-1, частина фундаменту від демонтованої вбиральні літ.Ж-1 . Згідно наданих на дослідження матеріалів справи т.1 арк.88, сарай літ.Б-1 та гараж літ. Г-1 шириною 4,41 м. були побудовані в 1998 році на місті літньої кухні літ.Б-1.

З цього приводу експертами надана рекомендація звернутися до управління ДЗК Синельниківського району Дніпропетровської області з метою перевірки даних координат і для вирішення питання , щодо правильності встановлення координат між земельними ділянками №7,9 , а саме чому дана межа проходить таким чином, що частина сараю літ.Б-1 та гаражу літ.Г-1 власника домоволодіння АДРЕСА_2 на території земельної ділянки власника домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.144 т.2).

Судові експерти підтримали свої висновки в судовому засіданні та надали роз`яснення щодо питань, які були не зрозумілі стороні позивача. Крім того надали уточненений висновок щодо арифметичних помилок, допущених в висновках експертизи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами суд враховує те, що спірні правовідносини виникли в липні 2011 року , після набуття ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 .

З 01 січня 2002 р. набрав чинності Земельний Кодекс України .

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України (з 01 січня 2002 року) право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи права користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02 травня 2009 року - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки ( п. 7 розд. Х Перехідні положення ЗК), одержані ними до 01 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди у розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Крім того, у ст. 126 Земельного Кодексу України, чинного на час видачі державних актів, передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Порядок видачі державних актів про право власності на земельну ділянку , на момент видачі державних актів серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії ЯЛ НОМЕР_17 063118 від 12.11.2010 р., тобто в 2010 році регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04 травня 1999 року №43 ( Інструкція втратила чинність 23.08.2013 року) на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства N 404 від 03.07.2013) .

Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 цієї Інструкції складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам всіх видів проводиться після перенесення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка та затвердженим в установленому законом порядку відведення цієї ділянки.

Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об`єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.

Пунктом 2.1 .Інструкції передбачено, що роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи, встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта.

Згідно з пунктом 2.3. зазначеної Інструкції - межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості.

При проведенні землевпорядних робіт для оформлення державних актів на землю на ім`я ОСОБА_4 не були виконані вимоги Інструкції від 04 травня 1999 року щодо відновлення меж земельних ділянок з закріпленням межовими знаками встановленого зразка, не виконані вимоги ст. 55 Закону України Про землеустрій, якою передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок передбачений Інструкцією про встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка була затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 №3 , зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686 , тобто на момент проведення землевпорядних робіт щодо земельних ділянок АДРЕСА_1 - була чинною і підлягала виконанню землевпорядною організацією .

Як встановлено судом, і підтверджується матеріалами справи межі земельної ділянки АДРЕСА_1 , які були визначені кадастровим планом до державних актів серія ЯЛ НОМЕР_18 від 12.11.2010 р. та серії НОМЕР_2 від 12.11.2010 р. не відповідають порядку користування, який фактично склався між власниками земельних ділянок №№7 та 9, та межовим знакам, які були встановлені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , відповідно до фактичного користування землею. Зазначений висновок суду підтверджується висновками комісійної судової земельної- технічної експертизи №3068-від 14.05.2014 року ( с.131-151 т.2), актами та рішеннями Луб`янської сільської ради прийнятими та складеними за наслідками звернень сторін.

Оскільки межі земельних ділянок АДРЕСА_6 7 та АДРЕСА_1 не були визначені землевпорядниками межовими знаками встановленого зразка, відповідно до Інструкції - це призвело до фактичної помилки щодо розміру та конфігурації земельної ділянки АДРЕСА_1 , яка відображена в технічній документації із землеустрою, та в державних актах серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії НОМЕР_2 від 12.11.2010 р. на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їм земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії ЯЛ НОМЕР_17 063118 від 12.11.2010 р. та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки АДРЕСА_7 за ОСОБА_1 , на підставах, передбачених ст.27 Закону України Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, оскільки встановлено, що державні акти були оформлені в порушення процедури, передбаченої інструкцією і порушують права власника іншої земельної ділянки, а саме ОСОБА_2

Обгрунтованими суд вважає і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 господарських будівель та споруд від 30 липня 2011 року та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладені 30 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 недійсними в частині продажу земельної ділянки площею 467,00 кв.м., передану ОСОБА_2 для ведення особистого сільського господарства та площею 33,20 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, оскільки вказані договори укладалися на підставі недостовірних даних, які містилися у зазначених державних актах щодо розміру і конфігурації земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Посилання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_20 щодо пропущення строку позовної давності для звернення з вимогами про визнання недійсними договорів купівлі-продажу суд вважає необгрунтованими, оскільки зазначені позовні вимоги тісно пов`язані з вимогами про визнання недійсними державних актів і у разі визнання таких актів недійсними, відповідно такі ж наслідки застосовуються до оспорюваних договорів.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 в частині усунення порушення її права власності на земельну ділянку та зобов`язання ОСОБА_1 відновити межу, яка поділяє земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , згідно з даними земельно-кадастрової документації та визначеними Державними актами про право приватної власності на землю серії НОМЕР_11 від 17 липня 1996 року на ім`я ОСОБА_5 та серії НОМЕР_5 від 17 липня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 , шляхом перенесення паркану згідно межі, яка існувала до вчинення правочину купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 суд вважає обгрунтованими.

Так, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як було встановлено судом і також підтверджується висновком комісійної судової земельно-технічної експертизою №3068-від 14.05.2014 року у користуванні відповідача ОСОБА_2 залишилося 3433,00 кв.м. земельної ділянки замість розміру земельної ділянки, який зазначений в державному акті 3900,00 кв.м.

Зазначене свідчить про те, що площа земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 не збільшилася за рахунок позивача ОСОБА_1 , а навпаки зменшилася на 467,00 кв.м.

Також судом було встановлено, що при проведенні землевпорядних робіт для оформлення державних актів на землю на ім`я ОСОБА_4 не були виконані вимоги Інструкції від 04 травня 1999 року щодо відновлення меж земельних ділянок з закріпленням межовими знаками встановленого зразка, а також вимоги ст.55 Закону України Про землеустрій, що і призвело в подальшому до фактичної помилки щодо розміру та конфігурації земельної ділянки АДРЕСА_1 , яка відображена в технічній документації із землеустрою, та в державних актах, однак вказані помилки не повинні бути наслідком порушення прав власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 з приводу витребування у позивача ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого сільського господарства площею 467,00 кв.м. та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 33,20 кв.м. не підлягають задоволенню, оскільки по суті вони є ідентичними до позовної вимоги щодо усунення порушення прав власника і зобов`язання позивача відновити межу між земельними ділянками.

Стосовно ухвали Вищого спеціалізованого суду Укроаїни з розгляду цивільних і кримінальних справ, то відповідною ухвалою рішення по суті даної справи вказаним судом винесено не було, а були скасовані рішення судів першої і апеляційної інстанцій з поверненням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з чим таке рішення не містить жодних правових висновків, які б були обов`язковими для суду першої інстанції.

В той же час Вищим спеціалізованим судом було зазначено, що судами не було враховано те, що позивач ОСОБА_1 правомірно придбала спірні земельні ділянки у ОСОБА_4 , яка в свою чергу отримала їх на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 вересня 2007 року від ОСОБА_5 , який на підставі рішення Луб`янської сільської ради від 23 лютого 1995 року отримав державний акт на право приватної власності на землю.

З огляду на це суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі рішення IV сесії ХХІІ скликання Луб`янської сільської ради від 23.02.1995 року ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,39 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,14 га , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_14 ( а.с.78 т.1). Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №5224.

Із державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_11 , виданого Луб`янською сільською радою від 17 липня 1996 року, та зареєстрованого в книзі записів № 5223 на ім`я ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 була виділена на праві власності земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_11 , виданого Луб`янською сільською радою від 17 липня 1996 року, та зареєстрованого в книзі записів № 5223, на підставі рішення IV сесії XXII скликання Луб`янської сільської ради 23 лютого 1995 року (а.с.23 т.1).

07 вересня 2007 року ОСОБА_4 одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , яке складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,50 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10 т.1) .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту вказаних вимог закону вбачається, що до спадкоємця можуть переходити лише ті права і обов`язки спадкодавця, які мав за життя останній.

Отже, при переході земельних ділянок в порядку спадкування від ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , до останньої мали перейти саме ті земельні ділянки, які мав у власності ОСОБА_5 , таких же розмірів (довжини, ширини, конфігурації), які зазначені в державному акті серія ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав ОСОБА_5 .

Однак експертами встановлено, що розміри земельної ділянки АДРЕСА_1 (довжина, ширина та конфігурація) зазначені в державному акті ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав ОСОБА_5 , не відповідають розмірам (довжині, ширині та конфігурації) зазначеним в державному акті серія НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 від 12.11.2010 року, який належав ОСОБА_4 .

Конфігурація земельних ділянок АДРЕСА_6 7 та АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 , відображена в державних актах серія ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав ОСОБА_5 ; державному акту серія НОМЕР_5 від 17.07.1996 року, який належить ОСОБА_2 - при проведенні кадастрової зйомки земельної ділянки АДРЕСА_1 і складенні державного акту серія НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 від 12.11.2010 року, який належав ОСОБА_4 не була збережена.

На земельній ділянці АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , відповідно до розмірів земельних ділянок зазначених в державних актах серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії НОМЕР_2 , виданих відділом Держкомзему у Синельниківському районі знаходяться споруди та будівлі будинку АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_2 , а саме: огорожа, №3, частина гаражу літ. Г-1 , частина сараю літ.Б-1, частина фундаменту від демонтованої вбиральні літ.Ж-1 . Згідно наданих на дослідження матеріалів справи т.1 арк.88, сарай літ.Б-1 та гараж літ. Г-1 шириною 4,41 м. були побудовані в 1998 році на місті літньої кухні літ.Б-1.

Вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 після смерті чоловіка дійсно прийняла спадщину і набула права власності на спірні земельні ділянки площею 0,25 га та площею 0,25 га, тобто на умовах, на який вони належали ОСОБА_5

В подальшому межі земельної ділянки АДРЕСА_1 , які були визначені кадастровим планом до державних актів серія ЯЛ НОМЕР_18 від 12.11.2010 р. та серії НОМЕР_2 від 12.11.2010 р., не відповідають порядку користування, який фактично склався між власниками земельних ділянок №№7 та 9 та межовим знакам, які були встановлені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідно до фактичного користування землею і це сталося внаслідок того, що межі земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не були визначені землевпорядниками межовими знаками встановленого зразка, відповідно до Інструкції, що і призвело до фактичної помилки щодо розміру та конфігурації земельної ділянки АДРЕСА_1 , яка відображена в технічній документації із землеустрою, та в державних актах серія ЯЛ № 063234 від 12.11.2010 р. та серії НОМЕР_2 від 12.11.2010 р. на ім`я ОСОБА_4

Тобто вже на час продажу земельних ділянок ОСОБА_4 їх розміри і конфігурація не відповідали дійсним розмірам і конфігурації, які вона мала в дійсності, у зв`язку з чим ОСОБА_4 на мала право на продаж вказаних земельних ділянок до виправлення вказаних помилок.

Щодо висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи від 14 травня 2014 року, то 26 липня 2018 року на адресу суду був наданий вказаний висновок вже з усуненими арифметичними помилками і згідно даного висновку конфігурація земельних ділянок АДРЕСА_6 7 та АДРЕСА_1 , відображена в державних актах серія ДП СВ №005423 від 17.07.1996 року, який належав ОСОБА_5 ; державному акту серія НОМЕР_5 від 17.07.1996 року, який належить ОСОБА_2 - при проведенні кадастрової зйомки земельної ділянки АДРЕСА_1 і складенні державного акту серія НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 від 12.11.2010 року, який належав ОСОБА_4 не була збережена. Площа земельної ділянки № АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , і яку вона на даний час фактично займає, на 467,0 кв.м. менша площі земельної ділянки, зазначеної в державному акті серії НОМЕР_5 від 17 липня 1996 року, який належить ОСОБА_2

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсним рішення сільської ради про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, незаконність прийняття ОСОБА_2 спадщини, оспорювання законності отримання ОСОБА_2 права власності на житловий будинок і земельні ділянки, оскарження законності державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно не підлягають задоволенню.

Так, відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що судовому захисту підлягають саме цивільні права позивача, які були порушені, невизнані чи оспорювані іншою особою.

Тобто в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, що також неодноразово вказував Верховний Суд України у своїх рішеннях (№6-88цс14 від 02.07.2014 року; №6-84цс14 від 03.09.2014 року; №6-94цс14 від 03.09.2014 року; №6-110цс14 від 10.09.2014 року; №6-119цс14 від 10.09.2014 року).

У даному випадку між сторонами виник спір з приводу усунення порушень права на володіння і користування земельними ділянками і в чому саме полягає порушення прав позивача ОСОБА_1 зі сторони відповідача ОСОБА_2 в діях останньої щодо оформлення права власності на нерухоме майно суду не доведено, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не є належним позивачем щодо цих позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 також не підлягають задоволенню.

Так, у висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи від 14 травня 2014 року дійсно зазначено, що згідно кадастрової зйомки межі земельної ділянки №9 згідно фактичного користування не відповідають межам відповідно до державного акту серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і власник земельної ділянки № НОМЕР_9 , тобто ОСОБА_3 , користується земельною ділянкою зі сторони земельної ділянки №9 площею 40,37 кв.м., яка згідно координат меж державного акту на земельну ділянку №9 та проведених геодезичних вимірів належить до земельної ділянки №9.

Також у висновку зазначено, що відповідно наданої кадастрової зйомки, межі земельної ділянки №9 згідно фактичного користування не відповідають межам відповідно до державного акту серії НОМЕР_2 від 12 жовтня 2010 року для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_4 , а саме власник земельної ділянки АДРЕСА_3 користується земельною ділянкою із сторони земельної ділянки №9 площею 302,66 кв. метра, яка згідно координат меж державного акту на земельну ділянку №9 та проведених геодезичних вимірів належить до земельної ділянки №9.

Однак у висновку також зазначено, що при проведенні кадастрової зйомки земельної ділянки АДРЕСА_1 і складенні державного акту серія НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 від 12.11.2010 року, який належав ОСОБА_4 не була збережена, що свідчить про недостовірність даних кадастрової зйомки дійсним даним, вказаним в державному акті серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року.

Крім того, висновок комісійної судової земельно-технічної експертизи від 14 травня 2014 року, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог до ОСОБА_3 , стосувався не земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , а земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим вважати вказаний висновок достатнім доказом по справі щодо земельної ділянки по АДРЕСА_3 неможливо.

Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою, тоді як наявність фактів, якими відповідач обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги, суд вважає встановленою частково.

Оскільки у задоволенні первісних позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі стягненню з відповідачів не підлягають.

Понесені відповідачем ОСОБА_2 судові витрати по справі в розмірі 4668,56 грн. підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.79-1, 103, 107, 125, 126, 155, 158 ЗК України, ст.ст.15, 391, 1216, 1218 ЦК України, Законом України «Про державний земельний кадастр»; Законом України «Про землеустрій» ; Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка була затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 №3, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686; Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04 травня 1999 року №43, ст.ст.7, 10, 12, 141, 264, 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні та користуванні приватною земельною ділянкою відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Луб`янської сільської ради, ОСОБА_4 , Управління Держземагентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області, треті особи: приватне підприємство Велес, приватний нотаріус Синельниківського району Дніпропетровської області Монич М.Ю., про визнання державних актів недійсними, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсними договорів та усунення перешкод у здійсненні права володіння та користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, виданий відділом Держкомзему у Синельниківському районі та перереєстрованому приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу на ОСОБА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 12 листопада 2010 року, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та перереєстровану приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу на ОСОБА_1 .

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року, на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2500 га, виданий відділом Держкомзему у Синельниківському районі та перереєстрованому приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу на ОСОБА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на землю серія НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року, на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2500 га та перереєстровану приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу на ОСОБА_1 .

Визнати договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 господарських будівель та споруд від 30 липня 2011 року та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченими Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2010 року, укладені 30 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 недійсними в частині продажу земельної ділянки площею 467,00 кв.м., передану ОСОБА_2 для ведення особистого сільського господарства та площею 33,20 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 17 липня 1996 року належить ОСОБА_2 .

Усунути ОСОБА_2 порушення її права власності на земельну ділянку та зобов`язати ОСОБА_1 відновити межу, яка поділяє земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , згідно з даними земельно-кадастрової документації та визначеними Державними актами про право приватної власності на землю серії НОМЕР_11 від 17 липня 1996 року на ім`я ОСОБА_5 та серії НОМЕР_5 від 17 липня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 , шляхом перенесення паркану згідно межі, яка існувала до вчинення правочину купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 .

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки для ведення особистого сільського господарства площею 467,00 кв.м. та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 33,20 кв.м. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_19 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_20 , судові витрати по оплаті судового збору в сумі 429 ( чотириста двадцять дев`ять) грн.20 коп. та судові витрати по оплаті за проведення експертизи в сумі 4239 (чотири тисячі тридцять дев`ять) грн. 36 коп., а всього стягнути 4668 (чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 56 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Гречко