Справа № 675/3285/18
Провадження № 2/675/171/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2019 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., учасників справи:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача 1: ОСОБА_3,

відповідача 2: не зявився,

відповідача 3: представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Ізяславської міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (по тексту ОСОБА_1, позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Ізяславської міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 06.02.2015 року.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що 06.02.2015 року померла її матір - спадкодавець - ОСОБА_7, яка на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована одна ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує, що після смерті її матері - ОСОБА_7 відкрилась спадщина, до спадкового майна увійшов будинок, в якому остання проживала до моменту смерті та на приватизовану земельну ділянку для його обслуговування, на яке претендує як спадкоємець за законом, однак пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для її прийняття.

Вказує і те, що у встановлений законодавством шестимісячний строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що на момент відкриття спадщини мала сімейні проблеми обумовлені особистим станом здоровя та станом здоровя свого сина та подальшої його смерті.

Також в обгрунтування поважності причин пропуску строку просить врахувати, що тривалий час до 11.08.2015 року перебувала за кордоном на тимчасових заробітках з метою отримання коштів на навчання свого сина.

Як вказує позивач, вимушені тимчасові заробітки, тяжкий психоемоційний стан у звязку зі смертю свого сина не дозволили повністю реалізувати свої спадкові права, що слід врахувати як обєктивно поважну причину пропуску для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7.

На думку позивача, дана обставина є обєктивною, що не залежала від її волі, а відтак і перешкодила прийняти спадщину у встановлені строки.

У судовому засіданні 05.03.2019 року позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач 1, вказав, що являючись спадкоємцем по закону після смерті ОСОБА_7, яка померла 06.02.2015 року, спадщину не приймав і в нього відсутні заперечення для визначення додаткового строку для прийняття позивачем спадщини.

Представник відповідача 3 вказала, що не має заперечень щодо предявленого позову та реалізації позивачем її спадкових прав.

Відповідач 2 у судове засідання не зявилася, однак останньою подано письмову заяву про розгляд справи без її участі з покликанням на відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог.

Заслухавши учасників справи, які прибули в судове засідання, показання свідка, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.02.2015 року померла ОСОБА_7, про що 07.02.2015 року внесено актовий запис про смерть №30 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області (свідоцтво про смерть серії І-БВ №247215), яка згідно довідки виконавчого комітету Ізяславської міської ради Хмельницької області №9176 від 17.12.2018 року до дня смерті проживала і була зареєстрована, як єдина особа по вул. Сагайдачного, буд. 18 в м. Ізяслав Хмельницької області.

Разом з тим, як встановлено судом позивач у справі ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7.

Як встановлено судом ОСОБА_1 згідно наданих суду свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 04.02.1978 року І-БВ №332017, свідоцтва про народження, виданого 23.05.1959 року ІІІ-ЯР №989723, свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 24.10.2000 року І-БВ №046352, являється рідною дочкою ОСОБА_8, який згідно свідоцтва про смерть 1-БВ №227184, помер 07.11.2003 року та ОСОБА_7.

Належність спадкодавцю ОСОБА_7 права власності на домоволодіння по вул. Сагайдачного, буд. 18, що в м. Ізяслав Хмельницької області стверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП Ізяславське РБТІ, номер витягу 3709749 від 28.05.2014 року, номер запису 1842 в книзі 5. Натомість права спадкодавця на приватизовану земельну ділянку для обслуговування вказаного вище будинковолодіння стверджені свідоцтвом про право на спадщину по заповіту, зареєстровано в реєстрі за №106, спадкова справа №237-2004 р.

Згідно відомостей Ізяславської державної натаріальної контори №195/01-16 від 30.01.2019 року та Інформаційних довідок зі спадкового реєстру №54925694 від 30.01.2019 року, №54925705 від 30.01.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7, яка померла 06.02.2015 року не заводилася, відомості щодо заповіту також відсутні.

Суд враховує, що відповідачі 1 та 2, які являючись спадкоємцями першої черги по закону не висловлюють будь-яких заперечень щодо визначення додаткового строку позивачу для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 06.02.2015 року, що стверджено наявними в матеріалах справи їх письмовими заявами.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

У ході розгляду було з'ясовано, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, вчасно не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини в силу обєктивних причин, які в повній мірі не могли залежати від її волі.

Так, на переконання суду, заслуговують уваги покликання позивача про те, що тривале аж до 11.08.2015 року перебування на тимчасових заробітками за межами постійного місця перебування за кордоном, з метою нагального отримання коштів на навчання свого сина та тяжкий психоемоційний стан у звязку з його подальшою смертю внаслідок хвороби вже в період відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7, не дозволили їй реалізувати свої спадкові права, та відповідно у визначені строки звернутися з заявою про прийняття спадщини.

Суд вважає, що обставина, яка вказана вище, в обгрунтування поважності пропуску строку для прийняття спадщини, в розумінні закону може вважатися поважною, оскільки не заперечується відповідачами по справі та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9

Аналізуючи викладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7 поважними.

З огляду на зазначене вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, показаннями свідка, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Підстави розподілу судових витрат відсутні.

На підставі ст.ст. 1272, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 2-13, 247, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1) додатковий строк, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, який померла 06.02.2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.03.2019 року.

Суддя: О.В. Король