Справа № 215/1313/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

За участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ грошових коштів які є спільною сумісною власністю подружжя,

СУТЬ СПОРУ:

05.04.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ грошових коштів які є спільною сумісною власністю подружжя.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з 04.09.2010 р. по 24.11.2015 р. перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час вказаного шлюбу 17.01.2014 р. з АТ «ВТБ БАНК» було укладено кредитний договір, за яким на споживчі потреби сім`ї було надано кредит в сумі 49936 грн. на строк по 17.01.2017 р. Загалом вони повинні були сплатити 36 щомісячних платежів в розмірі 2575 грн. з урахуванням відсотків. Під час перебування в шлюбі вони сплатили 22 платежі на суму 56650 грн. Після розірвання шлюбу позивач одноособово продовжував здійснювати погашення кредиту починаючи з грудня 2015 р. по травень 2016 р., оскільки відповідач своїх обов`язків які б становили половину оплати по 1287,50 грн. щомісячно не виконувала.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 27.02.2017 р. кредитні кошти отримані позивачем визнано спільною сумісною власністю подружжя. Тому й обов`язки відповідача ОСОБА_2 по погашенню кредитних платежів також є рівними, тому на підставі ст.ст.61,65 СК України просить поділити грошові кошти, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 14437, 50 грн. за одноособове виконання умов кредитного договору від 17.01.2014 р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказує що 14437, 50 грн. це 1/2 частина одноособово сплачених ним кредитних коштів після розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 . Згідно поштових повідомлень про вручення судових повісток, судові повістки про виклик до суду на 23.01.2019 р., 28.02.2019 р. двічі повернулися за спливом терміну зберігання. Повернулася судова повістка про виклик відповідача до суду на 12.11.2018 р. за фактичним місцем проживання яке вказав позивач в позовній заяві по АДРЕСА_3 . Відзив на позов суду відповідач не подала. З вказаного судом зароблено висновок, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2018 р. було відкрито провадження по справі.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2018 р. ухвалено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2019 р. ухвалено проведення заочного розгляду справи.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2019 р. після дослідження письмових доказів за клопотанням позивача ухвалено оголосити перерву для надання позивачем довідки АТ «ВТБ БАНК» про погашення кредитних коштів.

Інші процесуальні дії не вчинялись, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010 р. по 24.11.2015 р., який розірваний рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.11.2015 р. а.с.11.

17.01.2014 р. під час шлюбу сторін з АТ «ВТБ БАНК» було укладено кредитний договір, за яким на споживчі потреби сім`ї ОСОБА_1 який є позичальником по договору було надано кредит в сумі 49936 грн. на строк по 17.01.2017 р. а.с.14-15.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 27.02.2017 р. кредитні кошти отримані позивачем згідно договору з АТ «ВТБ БАНК» на той час ПАТ «ВТБ БАНК» в сумі 49936 грн. визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Спірні правовідносини регулюються нормами статей 57, 60 СК України які встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом частини другої статті 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

З аналізу зазначеної норми слідує, що в даному випадку спільним сумісним майном подружжя на час перебування в зареєстрованому шлюбі є грошові кошти які сплачувались подружжям в рахунок виконання боргового зобов`язання. У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані кредитні грошові кошти, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Таким чином позивач ОСОБА_1 повинен був довести в суді розмір виконаних ним особисто кредитних зобов`язань після розірвання шлюбу, та відповідно вимагати стягнення з відповідача 1/2 частини цих коштів, чого позивач не зробив та не довів суду належними доказами.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує на отримання кредиту в сумі 49936 грн., вказує на сплату в період шлюбу коштів в сумі 56650 грн. по вказаному договору, але не приводить будь яких розрахунків того, яка сума залишилася до сплати, скільки саме коштів він сплатив самостійно, не проводить розрахунок який розмір 1/2 частки від цих коштів.

Оскільки позивач не зазначає конкретно суму кредитних зобов`язань подружжя після розірвання шлюбу, суд позбавлений можливості встановити період та суму сумісних платежів подружжя, виходячи з принципу диспозитивності розгляду заявлених позовних вимог відповідно до ст.13 ЦПК України.

Проводячи аналіз наданих позивачем доказів, то в рішенні суду від 27.02.2017 р. а.с.12-13 на яке посилається позивач та суд також відсутній розрахунок зобов`язань сторін, встановлено що 49936 грн. становить сума кредиту яку визнано спільною сумісною власністю подружжя, встановлено виконання зобов`язань по договору на суму 56650 грн.

Відповідно до ст.12 ч.3 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.77, 79 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За клопотанням позивача судом оголошувалася перерва для надання довідки банку про розмір платежів проведених позивачем після розірвання шлюбу, але позивач надав суду довідку АТ «ВТБ БАНК» від 13.03.2019 р. про відсутність заборгованості по кредитному договору, без зазначення будь яких сум і на підставі наданих суду доказів позивач вважав можливим закінчувати з`ясування обставин та перевірки їх доказами

Таким чином на думку суду позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували розмір обов`язку подружжя по кредитному договору після розірвання шлюбу, який на думку позивача ймовірно міг становити 28875 грн., з яких 14437,50 грн. позивач вимагав стягнути з ОСОБА_2 як 1/2 частину сплачених ним кредитних коштів; тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст.65, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 77, 79, 43, 49, 141, 263-268, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ грошових коштів які є спільною сумісною власністю подружжя - відмовити.

Повне рішення складено 18.06.2019 р.

Копію рішення направити відповідачу.

Позивач має право оскаржити рішення подавши на протязі 30 днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідач має право на протязі 30 днів з дня його проголошення подати до Тернівського районного суду заяву про перегляд заочного рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , 50089 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , 50089, місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: