Справа № 461/890/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/446/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Шандри М.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ЛКП «Снопківське» Федорович Н.А. ,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Снопківське» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

в листопаді 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до Львівського комунального підприємства «Снопківське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, в якому просили суд зобов`язати відповідача в строк до одного місяця виконати ремонт конструктивних елементів і покрівлі даху житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 для приведення стану конструктивних елементів і покрівлі даху цього будинку до Стандартів житлово-комунального господарства України; зобов`язати відповідача зменшити розмір щомісячної оплати за житлово-комунальні послуги для мешканців будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з неналежним виконанням ним передбачених законом, його статутом і договорами зі споживачами житлово-комунальних послуг обов`язків по утриманню будинку в належному технічному стані, не проведенню огляду конструкцій і покрівлі даху будинку, та ухиленню від ремонту конструктивних елементів і даху будинку.

В обгрунтування позовних вимог покликалися на те, що проживають в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 1900 року побудови і відповідно до закону «Про житлово-комунальні послуги» та укладених з кожним з позивачів - з одної сторони і відповідачем - з другої сторони індивідуальних договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, є споживачами таких послуг. Протягом 1990-х і 2000-х років позивачі неодноразово звертались до Львівської міської ради, її виконавчих органів та підрозділів, що надавали житлово-комунальні послуги (на даний час це - ЛКП «Снопківське») з заявами щодо ремонту конструктивних елементів та покриття даху будинку, оскільки протягом останніх 25-30 років дах знаходиться в незадовільному стані, протікає і є причиною затоплення стелі, сходової клітки і квартир на останньому (третьому) поверсі після дощів і топлення снігу. На такі звернення отримували формальні відписки про відсутність коштів в місцевому бюджеті та обіцянки зробити ремонт даху у майбутньому, але такий ремонт не проводився з дня останнього задокументованого обстеження в січні 1960 року.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зобов`язано Львівське комунальне підприємство «Снопківське» в строк до одного місяця виконати ремонт конструктивних елементів і покрівлі даху житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 для приведення стану конструктивних елементів і покрівлі даху цього будинку до стандартів житлово-комунального господарства України. В задоволені вимоги про зменшення розміру щомісячної оплати за житлово-комунальні послуги для мешканців будинку АДРЕСА_1 - відмовлено.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Снопківське» в рівних частках на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 704,8 грн. - судового збору.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Снопківське» в рівних частках на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 2000,00 грн. витрат за проведених експертизи.

Рішення суду оскаржило ЛКП «Снопківське», в апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Покликається на те, що суд першої інстанції не врахував той факт, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 знятий з балансу ЛКП «Снопківське», що підтверджується актом про списання багатоквартирного будинку з балансу, затвердженим розпорядженням районної адміністрації, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. №301 «Про ствердження порядку списання з балансу багатоквартирних будинків», рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №876 від 30.09.2016 р., «Про затвердження порядку списання з балансу міської ради багатоквартирних будинків, у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності», керуючись ст. 382 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно з розпорядженням Галицької районної адміністрації від 30.10.2018 р. №363 про списання житлових будинків з балансу ЛКП «Снопківське», а відтак ЛКП «Снопківське» не відповідає за стан конструктивних елементів і покрівлі даху цього будинку. Враховуючи зазначене просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ЛКП «Снопківське» Федорович Н.А. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення позивача ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не належно виконує взяті на себе зобов`язання за укладеним з позивачами договорами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а що стосується вимог позивачів про зобов`язання ЛКП »Снопківське» зменшити розмір щомісячної оплати за житлово-комунальні послуги для мешканців будинку АДРЕСА_1 , то вони є не доведеними та не підлягають задоволенню, оскільки позивачами жодним чином не обґрунтовані позовні вимоги в цій частині, що є підставою для відмови у їх задоволенні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_2 загальною площею 51,2 кв.м, що належить йому на праві власності, що стверджується реєстраційним посвідченням серії НОМЕР_1 , копією технічного паспорта та відміткою у паспорті громадянина України, позивачка ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_3 загальною площею 70,1 кв.м,, та належить їй на праві власності, що стверджується даними реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_2 , копією технічного паспорта та відміткою у паспорті громадянина України.

Технічним паспортом на житловий будинок підтверджується, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 1900 року побудови.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

01 березня 2018 року між позивачами та відповідачем було укладено типові договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до п.п.1 і 9 договору предметом договору є забезпечення послугами з утримання будинку і його споруд, а ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, є підставою для проведення перерахунку оплати за такі послуги.

Відповідно до п.13 договору, виконавець, тобто, ЛКП «Снопківське», взяло на себе зобов`язання забезпечити своєчасне надання послуг належної якості, утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг у встановлені законодавством строки, розглядати у визначений законом строк претензії та скарги споживачів і проводити перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання чи надання не в повному обсязі, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинку. У пункті 15 договору зазначено, що виконавець несе встановлену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх договірних зобов`язань.

Пункт 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п.6 ч.1 цієї ж статті індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з п.п.1, 4, 5 і 8 ч.1 ст.7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п.п.1, 5 і 6 ч.2 ст.8 Закону виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст.16 Закону якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором, обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.

Згідно з п.п.3, 13, 17 і 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст.ст. 4, 6 цього Закону споживачі мають право на належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав, а виконавець зобов`язаний передати споживачеві послуги належної якості.

Згідно з ч.3 ст.10 Закону «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги).

Відповідно до ст.28 цього закону органи місцевого самоврядування з метою захисту прав споживачів розглядають звернення споживачів і вживають заходи для захисту прав споживачів у разі їх порушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції взяв до уваги висновок № 01/10-18 від 16 листопада 2018 року судового експерта Перепелиці Б.Ю., з якого вбачається, що виходячи з Стандартів житлово-комунального господарства України СОУ ЖКГ 75.11 - 35077234. 0015:2009 «Правил визначення фізичного зносу житлових будівель», ступінь фізичного зносу конструктивних елементів даху будинку становить 42%, який є незадовільним, при якому експлуатація елементів даху можлива лише при умові проведення їх ремонту. При візуальному обстеженні даху експерт встановив, що дерев`яні елементи (стійки, лежні, прогони, затяжки тощо) даху пошкоджені, мають тріщини, ознаки вогкості, спостерігається дія корозійного процесу гниття, кріплення в деяких місцях зазнало руйнації, покрівля у місцях примикання до стін, цегляних димових шахт і вентиляційних каналів має порушення, іржу, свищі, просвіти.

З листа обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 27.09.2018 року, вбачається, що останній задокументований огляд будинку №1 і конструкції проводився в грудні 1959 року.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачі неодноразово звертались до відповідача з заявами та претензіями щодо проведення ремонту даху будинку АДРЕСА_1

З відповіді Галицької районної адміністрації від 10.09.2018 року на звернення позивачів вбачається, що в результаті обстеження працівниками ЛКП «Снопківське» встановлено, що покрівля будинку знаходиться у задовільному технічному стані.

Цим же листом підтверджується, що Галицька районна адміністрація повідомила про те, що капітальний ремонт покрівлі будинку № 1 по вул. Рутковича у м. Львові можливий при дольовій участі мешканців будинку, або створення ОСББ, тобто, необхідність ремонту покрівлі Галицькою районною адміністрацією не заперечувалася.

Відповідно до п.п.1 і 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» (з подальшими змінами) при вирішенні справ за позовами про захист прав споживачів суди мають виходити насамперед із положень Закону «Про захист прав споживачів», споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. При постановленні рішення, яким суд зобов`язує продавця, виготівника, виконавця вчинити певні дії на захист прав споживачів (наприклад, провести ремонт, здійснити обмін, заміну, купівлю-продаж), у резолютивній частині необхідно вказувати строк, протягом якого після набрання рішенням законної сили відповідач зобов`язаний це зробити.

Відповідно до п.2.1.1, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.4, 2.2.6, 2.2.10 Статуту ЛКП «Снопківське», затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації № 534 від 26.12.2016 року, підприємство створене з метою отримання прибутку від житлово-комунальних послуг, виконання робіт з ремонту житла, основними напрямками діяльності підприємства є належне утримання житлових будинків, забезпечення власників квартир якісними житлово-комунальними послугами, утримання будинків відповідно до вимог чинного законодавства і підзаконних нормативних актів, забезпечення належного технічного стану допоміжних приміщень та місць загального користування будинку, здійснення технічного контролю за станом житлового фонду, проведення чергових та позачергових оглядів, поточного та капітального ремонтів житлового фонду.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який, встановивши, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за укладеним з позивачами договорами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вважав за необхідне зобов`язати ЛКП «Снопківське» виконати ремонт конструктивних елементів і покрівлі даху житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 для приведення стану конструктивних елементів і покрівлі даху цього будинку до стандартів житлово-комунального господарства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аналізуючи зміст апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що така, в основному, містить виклад ухвали Львівської міської ради №4035 від 11.10.2018 року (апелянтом помилково зазначено дату прийняття ухвали 10.11.2019 року), яка долучена апелянтом до апеляційної скарги.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів враховує зміст ухвали Львівської міської ради №4035 від 11.10.2018 року «Про врегулювання питання управління багатоквартирними будинками та їх обслуговування у м. Львові», з якої вбачається, що львівські комунальні підприємства , предметом діяльності яких є надання послуг з управління будинками та їх обслуговування, залишаються виконавцями житлово - комунальних послуг у житлових будинках м.Львова, які перебували на балансовому обліку цих підприємств до часу прийняття рішення власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних житлових будинків про форму управління багатоквартирним житловим будинком або створення об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку.

Пунктом 2.1 вищезгаданої ухвали районним адміністраціям провести списання багатоквартирних житлових будинків з балансового обліку львівських комунальних підприємств у відповідності та порядку, передбаченому рішенням виконавчого комітету від 30.09.2016 року №876.

Вважаючи оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, ЛКП «Снопківське» в апеляційній скарзі посилається лише на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 знятий з балансу, що підтверджується актом про списання багатоквартирного житлового будинку з балансу, затвердженим розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 11.10.2018 року, яке апелянтом до апеляційної скарги не долучалося і таке в матеріалах справи відсутнє.

Крім цього, твердження апелянта про наявність акту про списання багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 з балансового обліку ЛКП «Снопківське» є голослівними, такий акт під час розгляду справи як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, апелянтом до матеріалів справи не долучався.

А відтак, зазначаючи в апеляційній скарзі доводи, з підстав яких апелянт вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необгрунтованим, посилаючись, як на доказ таких доводів, на акт про списання багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 з балансового обліку ЛКП «Снопківське», ЛКП «Снопківське», всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не долучило до матеріалів справи вказаний ним акт, що свідчить про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження доводів апелянта.

Будь - яких інших доводів апеляційна скарга ЛКП «Снопківське» не містить.

А відтак, з врахуванням положень ч.1 ст. 367 ЦПК України, згідно з якою суд апеляційної інстанції переглядає справу, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи те, що будь - яких інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції, окрім того, що житловий будинок АДРЕСА_1 списаний з балансу, апелянт в апеляційній скарзі не зазначив, а тому, на думку колегії суддів, апеляційна скарга ЛКП «Снопківське» не підлягає до задоволення.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача зменшити розмір щомісячної оплати за житлово-комунальні послуги для мешканців будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з неналежним виконанням ним передбачених законом, його статутом і договорами зі споживачами житлово-комунальних послуг обов`язків по утриманню будинку в належному технічному стані, не проведенню огляду конструкцій і покрівлі даху будинку, та ухиленню від ремонту конструктивних елементів і даху будинку, не оскаржується, а відтак його законність та обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Снопківське» - залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11.06.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Шандра М.М.

Цяцяк Р.П.