Справа № 336/7329/18
пр. №6/336/284/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Зарютіна П.В., за участі секретарки судового засідання Чернишової І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області П`яниди Богдана Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, без вилучення паспортного документа,

без участі сторін, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду 17.09.2019 засобами поштового зв`язку із поданням, в якому зазначено, що на виконанні Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться зведене виконавче провадження №59462662, відкрите на підставі постанови державного виконавця від 23.03.2019. Боржником у вказаному провадженні є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Під час здійснення виконавчих дій, державним виконавцем, серед іншого, неодноразово направлено виклики боржнику, за якими особа до відділу не з`явилась, в порушення вимог ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду не виконано, декларацію не подано, дій, спрямованих на виконання, не здійснено.

У зв`язку з наявністю в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовими рішеннями, що є підставою для тимчасового обмеження її у праві виїзду за кордон, з підстав, передбачених ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, заявник просить задовольнити подання, тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього за зведеним виконавчим провадженням №59462662.

В судовому засіданні заявник присутній не був, 21.10.2019 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримує.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились. Від ОСОБА_1 21.10.2019 надійшла заява про розгляд подання за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності сторін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню у зв`язку із таким.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця врегульовано ч.1, ч.3 ст. 441 ЦПК України, відповідно до якої тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з п. 19 ч.2 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Інші підстави звернення державного виконавця з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України під час примусового виконання рішення суду законом не передбачені.

Судом встановлено на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження №59462662 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на підставі виконавчих листів №336/7329/18 на користь ОСОБА_2 за договором від 11.07.2018 у сумі 6 100,00 гривень - основного боргу, 5 642,50 гривень пені, а також судового збору у сумі 704,80 гривень.

Звертаючись із поданням до суду, державний виконавець зазначив, що підставою такого звернення є наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

11.07.2019 Філією ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Дніпрі виконано постанову від 04.07.2019 про арешт коштів боржника.

04.07.2019 ОСОБА_1 направлено виклик державного виконавця, втім, відомості про його вручення у матеріалах справи відсутні, як і відсутня інформація про вручення постанов про відкриття виконавчого провадження в порушення ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

16.09.2019 державним виконавцем сформовано інформаційну довідку №181145244 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 , відповідно до якої на все нерухоме майно боржника, зокрема, житловий будинок, реєстраційний номер майна 26532944, розташований у АДРЕСА_1 , накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 04.07.2019 та відповідного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47613512 від 04.07.2019.

Однак, відмовляючи у поданні, суд виходить з того, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а в разі ухилення від їх виконання.

Відповідно до Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст.377-1 ЦПК) від 11.10.2016, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Судом встановлено, що у поданні відсутні відомості щодо роз`яснення боржнику його обов`язків; докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань; інформація щодо встановлення боржнику строків добровільного виконання зобов`язань за рішенням суду або іншого органу.

Відповідно до роз`яснень ВСУ, викладених у листі від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Наявними матеріалами, доданими до подання, підтверджено, що до 05.07.2019 за місцем роботи ОСОБА_1 з його заробітної плати за період з 01.06.2019 по 05.07.2019 утримано 20% його доходу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №336/7329/18 від 12.03.2019.

Виконання всіх перелічених вище виконавчих дій з боку державного виконавця не переконує суд, в цьому випадку, в наявності умисного та злісного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за рішенням суду.

У зв`язку із викладеними обставинами, суд дійшов висновку про те, що подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 247, 258-261, 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання залишити без задоволення.

Копію ухвали суду надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду складена та підписана 21.10.2019.

Суддя П.В. Зарютін