Справа № 128/426/19
РІШЕННЯ

Іменем України

( заочне)

31 травня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Ганкіної І.А.,

при секретарі - Жигаровій Д.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

20.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.11.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 в Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис за № 2800.

При реєстрації шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ».

Зазначає, що від сумісного проживання у шлюбі є спільна неповнолітня дитина - донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею, позивачкою по справі, на утримання якої за рішенням суду відповідач сплачує аліменти.

Спільне життя у подружжя не склалось, причиною того є різні погляди на життя, уподобання, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Кожен з них жив своїм відокремленим життям. В результаті такого відношення один до одного, подружжя Маценко змушені буди припинити свої шлюбні відносини та понад півроку тому сумісним життя не проживають і за час окремого проживання примирення не відбулось, взаємна неприязнь в їх стосунках ще більше посилилась, вони стали фактично чужими один одному вир людьми. За таких умов, позивач вважаю, що шлюб фактично розпався, а тому виникла необхідність його розірвання.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, проте через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, примирення з відповідачем по справі не бажає. Крім того, не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі відсутності відповідача ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі « ОСОБА_1 ».

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 повторно до суду не з`явився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що свідчать рекомендовані повідомлення з підписом останнього про отримання судової повістки. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк відповідачем не подано.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 15 листопада 2016 року зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис за № 2800, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 від 15.11.2016 року ( а.с.4) .

Від спільного проживання у шлюбі у подружжя ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серія НОМЕР_2 від 21.04.2017 року ( а.с.5).

Згідно позовної заяви, спільне життя у подружжя не склалось, причиною того є різні погляди на життя, уподобання, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Кожен з них жив своїм відокремленим життям. В результаті такого відношення один до одного, подружжя Маценко змушені буди припинити свої шлюбні відносини та понад півроку тому сумісним життя не проживають і за час окремого проживання примирення не відбулось, взаємна неприязнь в їх стосунках ще більше посилилась, вони стали фактично чужими один одному вир людьми. За таких умов, позивач вважаю, що шлюб фактично розпався, а тому виникла необхідність його розірвання.

На примирення позивач не погоджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України , Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач забажала після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 », що відповідає вимогам ст.113 СК України.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 280-282, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14 листопада 2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2800 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці по справі ОСОБА_1 - залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. .

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.А. Ганкіна