Справа № 682/1641/17
Провадження № 2/682/8/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Януля В.С.,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача адвоката Тітової В.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки. В обгрунтування позову вказувала, що позивач є співвласником будинку АДРЕСА_1 , окрім неї співвласниками цього ж будинку є ОСОБА_6 , а також була ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті якої спадщину прийняли відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Рішенням Славутської міської ради від 03.03.2017 року №10.3-17/2017 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1 000 кв.м. Позивач зверталася до ОСОБА_7 за життя останньої із пропозицією поділити вказану земельну ділянку пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповіді позивач не отримала. Розмір належної позивачці частки в будинковолодінні становить 36/100, частки в будинковолодінні відповідачів становить 25/100, а тому позивач просила ухвалити рішення, яким провести поділ земельної ділянки, розташованої під будинковолодінням АДРЕСА_1 пропорційно до частин сторін в будинковолодінні, виділивши позивачці земельну ділянку площею 0,05902 га, відповідачам - земельну ділянку площею 0,04098 га.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Януль В.С. підтримали заявлений позов із викладених у ньому підстав.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник адвокат Тітова В.С. щодо заявленого позову заперечили, просили відмовити, оскільки не вважають себе належними відповідачами, адже спадщину ще не оформили. Окрім того, заперечують щодо поділу земельної ділянки відповідно до часток у будинковолодінні і вважають, що земельна ділянка має бути поділена навпіл між позивачкою та відповідачами.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом об`єктивно встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником 36/100 житлового будинку, з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , житловою площею 62,9 кв.м., форма власності приватна, вид спільної власності - спільна часткова, що засвідчується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.07.2014 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.07.2017 ОСОБА_7 за життя була власником 25/100 будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2017 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

За ухвалою суду від 29.08.2017 року призначено у справі судово-будівельну експертизу.

Згідно висновку експерта № Е-15/17 від 11.12.2017 року експертом пропонується чотири варіанти поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 розміром 0,10 га на двох співвласників відповідно до їх часток в будинковолодінні.

За матеріалами спадкової справи №8/2018 від 28.02.2018, відкритої після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її спадкоємцями є онуки : ОСОБА_2 , яка звернулася із заявою про прийняття спадщини 28.02.2018 року, та ОСОБА_3 , який звернувся із заявою про прийняття спадщини 01.03.2018 року.

Згідно положень ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( ст. 1216). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені ( ст. 1225). Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах ( ст. 1226). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ст. 1268). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ст. 1269).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину ( ст. 1296).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), а от право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Отже, реалізувавши свої права як спадкоємці після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_7 , відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є належними відповідачами, оскільки хоч і не оформили своїх спадкові права, однак успадкували частку належну померлій у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею0,1 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 .

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (стаття 368 ЦК).

Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) ( ст. 86 Земельного кодексу України).У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом ( ст. 89 ЗКУ).

Згідно положень ч. 4 ст. 120 ЗКУ у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Отже, з огляду на положення ч. 4 ст. 120 ЗКУ, суд вважає обґрунтованими покликання сторони позивача на вказану норму стосовно порядку поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка має статус спільної сумісної власності, пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку.

Згідно висновку експерта № Е-15/17 від 11.12.2017 року із запропонованих чотирьох варіантів поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 найбільш доцільним, технічно можливим відповідно до ідеальних частин співвласників є варіант № 1, який передбачаєвиділити ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0590 га ( що дорівнює до її ідеальної частки в будинковолодінні 36/100, що становить 0,0590 га) позначену блакитним кольором, а саме за геометричними розмірами по периметру ( в метрах): 27,61-1,62,-2,90-3,78-по будинку- 0,62- 3,51- 8,84-5,43-5,52-1,00- по господарській будівлі-8,20-8,97-20,16-9,95-12,52-12,44; та залишити в користуванні відповідачів земельну ділянку площею 0,0410 га ( що дорівнює до їх ідеальної частки в будинковолодінні 25/100, що становить 0,0410 га) позначену зеленим кольором, а саме за геометричними розмірами по периметру ( в метрах): 3,51-0,62-по будинку-3,69-4,15-4,22-17,34-27,47-4,50-20,16-8,97-8,20-по господарській будівлі-1,00-5,52-5,43-8,84.

Відповідачами знову ж свого варіанту розподілу земельної ділянки не представлено, клопотань про витребування доказів щодо цього не заявлено. Тому такий довід, на противагу законного бажання позивача здійснити реальний поділ земельної ділянки між сторонами відповідно до їх часток слід вважати безпідставним.

На підставі викладеного суд вважає заявлений позивачем позов підставним та обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.81 ,82, 229,259,264,265 ЦПК ,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

В порядку поділу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 : виділити ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0590 га за варіантом поділу №1 за висновком судової будівельно-технічної експертизи від 11.12.2017 року позначену блакитним кольором, а саме за геометричними розмірами по периметру ( в метрах): 27,61-1,62,-2,90-3,78-по будинку- 0,62- 3,51- 8,84-5,43-5,52-1,00- по господарській будівлі-8,20-8,97-20,16-9,95-12,52-12,44;

залишити в користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0410 га за варіантом поділу №1 за висновком судової будівельно-технічної експертизи від 11.12.2017 року позначену зеленим кольором, а саме за геометричними розмірами по периметру ( в метрах): 3,51-0,62-по будинку-3,69-4,15-4,22-17,34-27,47-4,50-20,16-8,97-8,20-по господарській будівлі-1,00-5,52-5,43-8,84.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено 27.05.2019.

Суддя Маршал І. М.