пр. № 2-з/759/69/19
ун. № 759/3213/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Святошинський районний суд м.Києва в складі : головуючого судді П`ятничук І.В., при секретарі Медвідчук В.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фєтісова Євгена Павловича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 06.03.2018 р. матеріали цивільної справи в порядку автоматизованого розподілу передані судді П`ятничук І.В.

Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 06 березня 2018 р. було відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 22.02.2019 року дана цивільна справа була об`єднана із цивільною справою №759/20703/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання особистої приватної власності на квартиру, яка розглядалась суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю.

15.05.2019 року до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Фєтісова Є.П. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, в якій заявник вказуює на те, що відповідач перешкоджає розгляду справи по суті та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду ухваленого на її користь, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 буде продовжувати вживати всі можливі дії з метою перешкоджання їй справедливо набути у власність в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя частину спірної квартири, яка була набута сторонами за час їх шлюбу та вказане майно, яке зареєстроване на ім.»я відповідача, може бути відчужене ним на момент виконання рішення.

У зв`язку із цим, позивач вважає, що судом мають бути вжиті заходи забезпечення позову, а саме: має бути накладений арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66.9 кв. метрів, житловою площею 36.4 кв. метри, а також відповідачу ОСОБА_2 має бути заборонено вчиняти будь -які дії направлені на відчуження вказаної квартири.

Суддя, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 2 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66.9 кв. метрів, житловою площею 36.4 кв. метри, а також відповідачу ОСОБА_2 має бути заборонено вчиняти будь -які дії направлені на відчуження вказаної квартири слід задовольнити

Зважаючи на підстави та предмет позову суд дійшов висновку, що дані вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фєтісова Євгена Павловича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66.9 кв. метрів, житловою площею 36.4 кв. метри.

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя І.В.П`ятничук