Справа №266/2328/19
Провадження№ 2/266/652/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г. розглянув позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання якої за адресом: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце проживання якого за адресом: АДРЕСА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2019 року у Приморському районному суді м. Маріуполя зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 133876,85 грн.

Ухвалою суду від 20.05.2019 р. позовну заяву залишено без руху в тому числі з підстав несплати судового збору.

Позивачем подано клопотання про неможливість сплати судового збору з посиланням на те, що не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку із тим, що має проблеми зі здоров`ям, на даний час не прийнято рішення про продовження групи з інвалідності, тому не працює, пенсію не отримує, доходів о 2018 р. не мала.

Перевіривши доводи клопотання позивача, вважаю що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 1 Постанови № 10 від 17.10.2014р. з подальшими змінами, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що позивач за станом здоров`я не працює, пенсію не отримує, перебуває у скрутному матеріальному становищі, що підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків вважаю за можливе відстрочити позивачу сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення.

Керуючись ст.136 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити .

Відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Шишилін О. Г.