Провадження № 2/161/2808/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 жовтня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Соколовій К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

02.07.2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» через свого представника звернувся з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 18.10.2016 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТзОВ «Тедіс Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00219/00020, предметом якого було страхування транспортного засобу FORD, д.н.з. НОМЕР_1 . Так, 29.09.2017 року, за вини відповідача, відбулася ДТП за участю транспортних засобів FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_2 та автомобіля ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 23.10.2017 року, на підставі звернення ТзОВ «Тедіс Україна» із заявою про настання страхового випадку, ПрАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 85473,47 грн. Вказав, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіль ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у СК «Країна», яка, в свою чергу, 31.01.2018 року сплатила на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» за претензією 35728,21 грн. 24.05.2018 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» було направлено відповідачу претензію про відшкодування іншої частини шкоди в розмірі 49745,26 грн., однак жодної відповіді останнього отримано не було. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» суму на відшкодування завданої шкоди в розмірі 49745,26 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 4).

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні судові повістки (а.с. 35, 39), які були адресовані останньому за місцем його реєстрації згідно відомостей підрозділу УДМС України (а.с. 33). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 18.10.2016 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТзОВ «Тедіс Україна» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0197-00219/00020, предметом якого було страхування транспортного засобу FORD Transit, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5-9).

29.09.2017 року об 11:40 год. ОСОБА_1 ,керуючи транспортним засобом марки ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Луцьку по пр-ту Перемоги, 7, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем FORD Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду (далі ДТП). Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.10.2017 року визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП (а.с. 20). Постанова набрала законної сили.

23.10.2017 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» було складено страховий акт (а.с. 23) та згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 23.10.2017 року вартість матеріального збитку, завданому автомобілю FORD Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, становить 85473,47 грн. (а.с. 22).

Як вбачається з платіжного доручення № 30405 від 23.10.2017 року, ПрАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено страхове відшкодування ТзОВ «Тедіс Україна» в сумі 85473,47 грн. (а.с. 25).

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у СК «Країна», в зв`язку з чим СК «Країна» 31.01.2018 року сплатила на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» 35728,21 грн., що, згідно вказаного полісу, становило всю суму ліміту відповідальності (а.с. 26-27).

Предметом позовних вимог є стягнення різниці між фактично виплаченою ПрАТ «СК «Українська страхова група» на користь ТзОВ «Тедіс Україна» сумою страхового відшкодування в розмірі 85473,47 грн. та сплаченою СК «Країна» в користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» сумою страхового відшкодування в сумі 35728,21 грн.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно до ст. 1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З вищевикладеного слідує, що після проведення виплати на користь ТзОВ «Тедіс Україна» у ПрАТ «СК «Українська страхова група» виникло право зворотної вимоги до відповідача в межах різниці між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування та сплаченою СК «Країна» в користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» сумою страхового відшкодування.

Як встановлено судом, ПрАТ «СК «Українська страхова група» 24.05.2018 року звернулася до ОСОБА_1 з претензією про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП різницю непокритого ремонту в розмірі 49745,26 грн. (а.с. 27).

Однак, вищевказана претензія ОСОБА_1 була проігнорованою, різницю непокритого ремонту автомобіля FORD Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, позивачу повернуто не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 49745,26 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 гривень.

Таким чином, суд вважає за необхідне заявлені позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 76-81, 141, 247, 263-265, 273, 280 ЦПК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 993, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 49745 (сорок дев`ять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 26 коп. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 16 жовтня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська