Справа № 333/1888/19
Пр. № 2/333/1394/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
15 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
позивача: ОСОБА_1
представника позивача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, посилаючись на наступне.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14.02.2019 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2018 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ст.128 КК України скасовано, на підставі ч.1 ст.49 КК України звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.417 КПК України кримінальне провадження відносно нього закрите.
Зазначеною вище ухвалою від 14.02.2019 року встановлено, що ОСОБА_3 11 вересня 2015 року о 15-00 годині, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, у під`їзді № 6 житлового буднику № АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи недбало, не передбачаючи можливого настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, схопив ОСОБА_1 за груди та штовхнув зі сходинок, внаслідок чого вона втратила рівновагу, впала та вдарилась ліктьовим суглобом лівої руки. Після цього ОСОБА_3 покинув приміщення під`їзду. Своїми діями обвинувачений, згідно висновку експерта, спричинив ОСОБА_1 закритий перелом обох виростків лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових відламків, які кваліфікуються як пошкодження середньої тяжкості, не небезпечне для життя, але що спричинило тривалий розлад здоров`я. Окрім того, в ухвалі зазначено, що суд необґрунтовано не стягнув з ОСОБА_4 понесені позивачем витрати на правову допомогу, оскільки їх розмір 9300 грн. підтверджується матеріалами кримінального провадження/
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2019 р. відкрито провадження по даній справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторне не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся, судові повістки направлені на зареєстровану адресу місця проживання відповідача повернулись до суду з причин «відсутній вдома», «за закінченням терміну зберігання», тому з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Відзиву на позов, будь-які інші заяви, клопотання від відповідача до суду не надав, причини його неявки в судові засідання суду не відомі.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що існують всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.
Суд, вислухав пояснення позивача та його представника, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14.02.2019 р. вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2018 р., яким засуджено ОСОБА_3 за ст. 128 КК України скасовано, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
У вищевказаній ухвалі Запорізького апеляційного суду зазначено наступне «…Згідно з вироком суду, 11 вересня 2015 року о 15-00 годині ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, у під`їзді №6 житлового буднику № АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи недбало, не передбачаючи можливого настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, схопив потерпілу ОСОБА_5 за груди та штовхнув її зі сходинок, внаслідок чого вона втратила рівновагу, впала та вдарилась ліктьовим суглобом лівої руки. Після цього ОСОБА_3 покинув приміщення під`їзду. Своїми діями обвинувачений, згідно висновку експерта, спричинив потерпілій ОСОБА_6 .Л закритий перелом обох виростків лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових відламків, які кваліфікуються як пошкодження середньої тяжкості, не небезпечне для життя, але що спричинило тривалий розлад здоров`я ..».
Також зазначено, «…суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ст.128 КК України. Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється…». «…Обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено злочин невеликої тяжкості, саме суворе покарання за який передбачено у виді обмеження волі. З дня вчинення даного злочину минуло понад три роки, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності…». «…Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги потерпілої про безпідставне не стягнення з обвинуваченого на її користь витрат на правову допомогу є слушними, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Проте, скасовуючи вирок суду і закриваючи кримінальне провадження, колегія суддів не може вирішувати питання, пов`язані з процесуальними витратами. В той же час, дана обставина не позбавляє потерпілу права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про стягнення понесених витрат…»
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно із ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1195 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно із ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд керується наступним.
Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно із ч.1 ст.1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Враховуючи ступень тяжкості отриманих позивачем ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, а саме, що нею були отримані тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, загальний час лікування яких триває більше року, враховуючи характер та обсяг фізичних та моральних страждань потерпілої під час отримання травми та під час її лікування (відчування болю та дискомфорту, неможливість ведення звичного способу життя, залежність від сторонніх осіб під час лікування, вимушеність витрачати свій час протягом тривалого періоду на захист та відновлення своїх прав в судовому порядку, враховуючи при цьому тривале небажання відповідача добровільно відшкодувати спричинену ним шкоду), суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.
Також, на підставі ст. 141 КПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу під час судового кримінального провадження №333/7900/15-к та по даній цивільній справі у заявленому позивачем розмірі, оскільки вони підтверджені належними, достатніми письмовими доказами: договорами на про надання правової допомоги, актами виконаних робіт (а.с.45-48).
Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даного позову, на підставі положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст. ст. 12,13, 141, 263-265, 279, 280-281, 284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, судових витрат задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 749,12 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 21.10.2019 р.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й.Наумова