Справа № 682/2561/18
Провадження № 2/682/53/2019
РІШЕННЯ
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Маршал І.М.,
секретаря Мелашенко О.В.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Волкової А.О.,
представника відповідача адвоката Мукомел Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задоволити.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо позову, вказавши, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо його участі у ДТП та пошкодження автомобіля позивачки, проте заперечує щодо обрахунку матеріального збитку, оскільки на його переконання у висновку вказано більше число пошкоджень у автомобіля позивача ніж було насправді.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Позивачка володіє автомобілем "SKODA FELICIA", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі нотаріально засвідченої довіреності від 30.05.2017 року.
Вартість матеріального збитку завданого відповідачем при ДТП позивачці відповідно до звіту № 07/18-А про незалежну оцінку майна визначення матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу легкового автомобіля SKODA FELICIA 1,3, реєстраційний № КR 3М528, становить 12 117 гривень. При обрахунку збитку до пошкоджень в результаті ДТП віднесено: праву подушку двигуна, задню ляду, задній бампер, підсилювач бампера, правий кронштейн, задній правий лонжерон, передню праву стойку, переднє лобове скло.
За матеріалами справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП вчинене ОСОБА_2 , останній у своїх поясненнях від 19.10.2017 року вказав, що «він допустив зіткнення з автомобілем «Шкода Фелісія», внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні ушкодження у вигляді деформації бампера та ляди». Згідно пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час ДТП автомобіль «Шкода Феліція» отримав пошкодження заднього бампера, заднього фартуха та задньої ляди.
Відповідно до протоколу огляду транспорту від 20.10.2017 року при огляді автомобіля «Шкода Феліція» д.н. НОМЕР_3 виявлено пошкодження заднього бампера, у вигляді великої вм`ятини в середину, пошкодження у вигляді деформації у середину задньої ляди, тріщина кузова в задній частині автомобіля, де знаходиться запасне колесо.
Отож, суд приймає до уваги вищевказані письмові докази та вважає за обґрунтоване зменшити суму вартості матеріального збитку завданого при ДТП позивачці, визначивши її у розмірі 11 267 грн., тобто за мінусом вартості переднього лобового скла ( 850 грн.), пошкодження якого мало би бути очевидним при ДТП, однак на що учасники ДТП та свідки не вказували.
Окрім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачка зазнала втрат немайнового характеру, тобто моральних страждань, які полягали в тому, що її автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, через що позивачка була позбавлена можливості тривалий час повноцінно користуватися ним, та вважає, що в цій частині вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. підлягають задоволенню.
Також підлягає стягненню із відповідача на користь позивача 1 519,80 грн. судових витрат, які включають в себе сплату судового збору, комісію та сплату за експертну оцінку автомобіля.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 267 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 519,80 грн. судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено 10.04.2019.

Суддя Маршал І. М.