КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1552/19
Провадження № 2/488/1131/19 р.
28.05.2019 року м. Миколаїв Корабельний районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючої судді Лазаревої Г.М.,
при секретарі Чуб Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У квітні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2012 року. В житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який з 2017 року не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, майно та особисті речі відповідача в будинку відсутні.
Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком.
23.04.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином та своєчасно був сповіщений судом про розгляд справи.
Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2012 року.
В житловому будинку зареєстрований ОСОБА_2 - чоловік позивача, який з 2017 року не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актом про непроживання від 18.09.2018 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити відповідачу для ознайомлення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , і.н. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , і.н. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя: Г.М. Лазарева