ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року

м. Харків

справа № 619/2275/17

провадження № 22-ц/818/1573/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сватенко Н.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Калмикової Л.К.,

установив:

17 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_1, виділивши їй у користування Ѕ частину земельної ділянки площею 0,06 га, на якій розташовані належні позивачу на праві власності житловий будинок літ. «А-1» та надвірні будівлі, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за вказаною адресою площею 0,12 га шляхом зобов'язання ОСОБА_3 демонтувати незаконно встановлений від стіни будинку позивача до домоволодіння АДРЕСА_2 шиферний паркан та незаконно встановлені від будинку позивача до домоволодіння АДРЕСА_1 металеві ворота на земельній ділянці, що знаходиться у спільному користуванні.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року позов залишено без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 180-181).

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 були належним чином повідомлені про судові засідання 12.12.2018, 26.12.2018, але у судові засідання не з?явились. Від позивача надійшла заява про перенесення судового розгляду 26.12.2018 у зв'язку з вирішенням нею питань, пов'язаних з поведінкою представника відповідача ОСОБА_5, а також для можливого прийняття нею рішення про недовіру до суду. Інших підстав для оголошення перерви в заяві не зазначила, у зв'язку з чим суд вважав, що причини повторної неявки позивача є неповажними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги зазначає, що 12 грудня 2018 року вона не прибула в судове засідання з підстав погіршення здоров`я, на підтвердження чого 26 грудня 2018 року нею було подано довідку від лікаря. 26 грудня 2018 року позивачем було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із можливою недовірою до суду. В подальшому підстави для недовіри суду знайшли своє підтвердження, тому вказану підставу для відкладення розгляду справи не можна вважати неповажною.

ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2,, у відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Посилається на те, що надана медична довідка не доводить неможливості ОСОБА_1 прибути в судове засідання 12 грудня 2018 року. А «можлива упередженість суду» не може бути визнана поважною причиною неявки в судове засідання за відсутності клопотання про відвід суду.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Як вбачається із матеріалів справи, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розглядався судом в судових засіданнях за участю представників сторін. Під час розгляду справи в судовому засіданні 20 листопада 2018 року було оголошено перерву до 12 грудня 2018 року (а.с. 155-156). Участь у судовому засіданні приймала представник позивача за довіреністю ОСОБА_4, яка була повідомлена про час та місце продовження судового розгляду справи (а.с. 157).

12 грудня 2018 року ОСОБА_4 подала суду заяву, у якій просила відкласти розгляд справи у зв'язку із погіршенням здоров`я позивача та неможливістю розгляду справи за її відсутністю (а.с. 161).

Розгляд справи було відкладено до 26 грудня 2018 року і представники обох сторін були повідомлені про час та місце судового засідання (а.с. 162-164).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З наведеної імперативної норми вбачається, що у разі визнання судом причини неявки позивача та його представника неповажною, суд повинен був провести розгляд справи за їх відсутності, а у разі необхідності їх особистої присутності в судовому засіданні викликати їх на підставі п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, для надання особистих пояснень.

Частина 2 ст.223 ЦПК України встановлює визначає вичерпний перелік підстав відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв'язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З наведеного вбачається, що відкладаючи розгляд справи 12 грудня 2018 року суд своїми діями визнав причини неявки позивача поважними.

26 грудня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила відкласти розгляд справи у зв'язку із вирішенням нею питання про можливу недовіру складу суду (а.с.166-170).

Того ж дня позивачем була подана копія медичної довідки про її перебування на амбулаторному прийомі травматолога Дергачівської ЦРЛ (а.с. 174-175). А ОСОБА_4 було подано заяву про припинення представництва нею інтересів ОСОБА_1 (а.с. 176).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви (ч.ч. 1,4 ст. 64 ЦПК України).

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє (ст. 239 ЦК України).

Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

З аналізу вказаних норм вбачається, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: 1.повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; 2.повідомлення позивача про судове засідання належним чином; 3.відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; 4.нез'явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; 5.від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Причина неявки ОСОБА_1 в судове засідання 12 грудня 2018 року була визнана судом поважною. Про судове засідання 26 грудня 2018 року була повідомлена ОСОБА_4, яка подала суду заяву про припинення представництва нею інтересів позивача. Даних про повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання 26 грудня 2018 року в матеріалах справи немає, а від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Тому колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Суд першої інстанції порушив в норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, справу - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 379, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 18 березня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний