ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/502/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.

секретар: Торопенко Н.М.

особа яка подала подання - приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович;

боржник ( скаржник) - ОСОБА_1.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2019 року постановлену в складі судді Казидуб О.Г. у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до нежитлового майна боржника -

в с т а н о в и л а :

У липні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. звернувся в судз поданням, яким просив надати дозвіл на примусове проникнення до нежитлового майна по АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій, мотивуючи його тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №59414459 до складу якого входить:

виконавчий лист № 2-5821-2011 від 27 лютого 2012 року, який виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року в сумі 101910,08 дол. США, що в гривневому еквіваленті, за курсом долара США до гривні, з розрахунку 8,01 грн. за 1 дол. США, станом на 22 січня 2010 року становить 816299,74 грн. та додатково 500,00грн. неустойки за порушення умов кредитування та понесені судові витрати в сумі 1820,00 грн., а всього разом 101910,08 дол. США та 2320,00 грн.;

виконавчий лист № 2-4125/10 від 07 лютого 2011 року, який виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 11 червня 2007 року в сумі 61558,93 доларів США, що еквівалентно 486315,50 грн.;

виконавчий лист № 2-4125/10 від 07 лютого 2011 року, який виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», неустойку за порушення умов кредитування в сумі 5000,00грн., судові витрати в сумі 1820,00 грн., всього на суму 6820,00 грн.

У зв`язку з тим, що боржником добровільно рішення суду не виконано, державним виконавцем розпочато примусове виконання виконавчого документа та накладено арешт на все майно боржника, направлено запити у відповідні інстанції з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, доходів боржника.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України рахунки у банківських установах у боржника відсутні та останній не перебуває на обліку як пенсіонер, офіційно не працює.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, боржнику на праві власності належить нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення магазину, яке розміщене на першому поверсі 10-ти поверхового будинку, а саме: прим. 1-го поверху з № 6 по № 19, позначене на технічному плані літ. А-10 загальною площею 248,0кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення підвалу літ. А-10, а саме: приміщення підвалу з № 1 по №V загальною площею 86,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки, вищевказані об`єкти нерухомості є предметом іпотеки та засобом забезпечення виконання боржником зобов`язання перед стягувачем, з метою проведення виконавчих дій з опису та арешту предмету іпотеки, 09 липня 2019 року, 16 липня 2019 року та 22 липня 2019 року виконавцем були здійснені виїзди за адресою АДРЕСА_1 , та встановлено, що приміщення зачинене, доступу до проведення виконавчих дій приватному виконавцю не надано.

Крім того, 09 липня 2019 року приватним виконавцем було здійснено виїзд за адресою місця проживання боржника по АДРЕСА_2 , та встановлено що боржник за адресою фактично проживає, майновий стан перевірити не вдалося, оскільки, доступу до житла не надано. Приватним виконавцем було доведено до відома боржника, який був присутнім при здійсненні виконавчих дій, про відкриття виконавчих проваджень та об`єднання їх у зведене виконавче провадження, вручено вимогу якою його зобов`язано, згідно положень ЗУ «Про виконавче провадження», надати декларацію про доходи та майно боржника, особисто з`явитися до виконавця для дачі пояснень за фактом невиконання вимог виконавчих документів, повідомити про заходи, що вживаються для їх виконання, надати доступ до нежитлових приміщень боржника за адресою АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій. 16 липня 2019 року приватним виконавцем на адресу боржника повторно направлено вищезгадану вимогу. В порушення вимог закону, боржник проігнорував вимоги виконавця від 09 липня 2019 року та 16 липня 2019 року, від добровільного виконання рішення судів ухиляється.

Приватний виконавець вказує, що виконати рішення судів не вдалося, оскільки йому не надано доступу до нежитлових приміщень для їх опису з метою подальшої примусової реалізації в межах процедури виконавчого провадження, та просить суд, в порядку ст. 439 ЦПК України, надати дозвіл йому та іншим особам залученим до проведення виконавчих дій, на примусове проникнення до нежитлових приміщень, які належать на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2019 рокуподання приватного виконавця задоволено. Дозволено приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Недоступу Д.М. та іншим особам залученим до проведення виконавчих дій на примусове проникнення до нежитлових приміщень, які належать на праві власності ОСОБА_1 та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги скаржник вказав на те, що приватний виконавець Недоступ Д.М. не мав та не має права проводити виконавчі дії щодо боржника ОСОБА_1 , оскільки в день відкриття виконавчих проваджень він зобов`язаний був передати їх для приєднання до зведеного виконавчого провадження та подальшого примусового виконання до Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, оскільки саме там на виконанні знаходяться найперші виконавчі документи та відкрито виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1 .

Крім того зазначає, що належне ОСОБА_1 нежитлове приміщення кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 вже раніше описане та арештоване Актом опису арешту від 25 січня 2012 року. Даний акт опису та арешту не скасований, а тому є чинним і можливим до використання під час проведення виконавчих дій. Також вказує, що загальна площа даного приміщення становить 329,6 кв.м., а не 330 кв.м як це зазначено судом у оскаржуваній ухвалі.

Апелянт у своїй скарзі також посилався на укладену 30 січня 2009 рокуміж ним та АКІБ «УкрСиббанк» Додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 22 грудня 2006 року щодо зміни строку повернення кредиту, де зазначено строк повернення кредиту у повному обсязі не пізніше 20 грудня 2021 року та Договір про внесення змін №1 до Договору іпотеки №6754 від 22 грудня 2006 року, вказуючи що строк виконання основного зобов`язання по кредитному договору ще не настав, і як наслідок відсутні підстави для примусової реалізації приватним виконавцем та для звернення стягнення на кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » як на предмет іпотеки в розумінні Закону України «Про іпотеку».

Також апелянт вказує, що ТОВ «Кей-Колект» який є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», має лише обмежені права щодо обсягу та щодо предмету переданого йому права вимоги до ОСОБА_1 , по кредитному договору №0, а саме в частині вимоги повернення кредитних коштів, оскільки строк повернення цих коштів ще не настав, тому і вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасною.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження № 59414459 до складу якого входить: виконавчий лист від 27 лютого 2012 року, який виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 101910,08 дол. США та додатково 500 грн. неустойки за порушення умов кредитування та понесені судові витрати в сумі 1820 грн., а всього разом 101910,08 дол. США та 2320 грн.;

виконавчий лист від 07 лютого 2011 року, який виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 61558,93 доларів США;

виконавчий лист від 07 лютого 2011 року, який виданий Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», неустойку за порушення умов кредитування в сумі 5000 грн., судові витрати в сумі 1820 грн.

Оскільки боржником добровільно рішення суду не виконано, державним виконавцем розпочато примусове виконання виконавчого документа та накладено арешт на все майно боржника, направлено запити у відповідні інстанції з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, доходів боржника.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, боржнику на праві власності належить нерухоме майно, а саме:

нежиле приміщення магазину, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення підвалу загальною площею 86,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно частини 1 статті 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 2 вищевказаного Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 18 Закону містить перелік обов`язків і прав виконавців, обов`язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частиною 3 статті 18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Крім того, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло чи інше володіння боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду), що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов`язковості судових рішень.

Отже, приватний виконавець, у порядку, визначеному законом звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до нежитлової будівлі боржника для проведення її огляду суб`єктом оціночної діяльності для встановлення ринкової вартості майна.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, згідно п.40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (заява №18357/91) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Посилання боржника в апеляційній скарзі на те, що приватний виконавець не мав права провадити виконавчі дії щодо боржника, оскільки ще 25 червня 2019 року зобов`язаний був передати виконавчі провадження для приєднання до зведеного виконавчого провадження та подальшого примусового виконання до Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки висновків суду першої інстанції стосовно дій боржника, які призводять до тривалого невиконання зведеного виконавчого провадження та відсутності у приватного виконавця можливості вчиняти виконавчі дії, не спростовують та зводяться до фактичної переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого та обґрунтованого рішення, а оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2019 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до нежитлового майна боржника - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах викладених в статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

Б.Б. Вініченко

Т.Л. Фетісова

Повний текст постанови складений 16 жовтня 2019 року.