Справа №718/620/19
Провадження №2-о/718/31/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., за участю заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, заінтересованої особи: ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису -

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2019 року заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 липня 1987 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу №398630 від 18.07.1987 року.

Під час перебування в шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживають в одному будинку.

Сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тривають більше 30 років, вказує, що 1995 року ОСОБА_3 почав вживати алкогольні напої, через що став грубо поводити себе по відношенню до заявниці, застосувати психологічне насильство шляхом систематичних словесних образ, погроз, приниження, через що створив для неї неможливі умови сумісного проживання.

Під час чергових сварок ОСОБА_1 неодноразово змушена була викликати поліцію через побоювання за своє життя та здоровя.

На даний час ОСОБА_1 перебуваючи вдома, постійно побоюється за своє життя та здоровя,якому може бути завдана шкода з боку ОСОБА_3 та про наявність ризиків у вигляді вірогідності продовження вчинення домашнього насильства.

На підставі викладеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просила суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 яким тимчасово, на строк 6 місяців, обмежити його права відносно ОСОБА_1, а саме заборонити наближатися на 50 метрів до: місця проживання (перебування) ОСОБА_1 у с. Драчинці, вул. Шевченка, 89 Кіцманського району Чернівецької області; заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1; заборонити особисто і через третіх осіб вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби звязку; направити ОСОБА_3 на проходження програми для кривдників на строк 6 місяців.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених у ній.

ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд не застосовувати відносно нього обмежувальний припис, так як сімейні конфлікти виникають на підставі патологічних ревнощів заявниці, спиртні напої він вживає в міру, а ОСОБА_1 постійно погрожує йому, та обзиває. Не заперечував ту обставину, що притягувався до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_6, який є спільним сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 старається уникати конфліктів, фізичне насильство до ОСОБА_1 не застосовує, а конфлікти виникають з вини матері. Також додав, що ОСОБА_1 три рази лікувалася в психіатричній лікарні.

Свідок ОСОБА_7, яка є спільною дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що не бачила, щоб ОСОБА_3 вчиняв фізичне насильство, щодо заявниці, та розповіла, що ОСОБА_1 3 рази лікувалася в психіатричній лікарні.

Суд дослідивши письмові докази по справі, заслухавши присутніх учасників судового процессу та свідків, приходить до наступного.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідностідо ч.1,ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 18 липня 1987 ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу №398630 від 18.07.1987 року. (а. с. 7)

Під час перебування в шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживають в одному будинку. (а. с. 8)

Під час сварок ОСОБА_1 неодноразово викликала поліцію через побоювання за своє життя та здоровя.

Постановами Кіцманського районного суду Чернівецькій області від 14.05.2018 року за ст. 173-2 КУпАП; 01.11.2018 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; 02.01.2019 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності.( а. с. 13-15)

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Також в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, в якому проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був подарований ОСОБА_8 ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 18 червня 1996 рокузареєстрованого в реєстрі за №ДС-835.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що відсутні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про не обґрунтованість заяви та відмови у видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 350-6 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне текст рішення виготовлено 18.03.2019 року.

Суддя: В.М.Мізюк