ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/169/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду про зняття арешту з рахунку.

Зі змісту скарги вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист №753/6755/13 виданий 02.08.2013 Дарницьким районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в розмірі 2 379 921,10 грн., та 2 300 000 грн. пені.

Скаржник вказує, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. винесла постанову про накладення арешту на рахунок, на якому обліковується тільки заробітна плата, яка є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, скаржник просить суд зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , що містяться на рахунку, відкритих в банку для нарахування заробітної плати.

Дослідивши скаргу, додані до неї документи, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 449 цього Кодексу встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується поясненнями викладеними у скарзі, що про постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві про арешт коштів боржника від 15.04.2019 р., скаржник дізналась не пізніше 16.05.2019 р., оскільки 16.05.2019 р. її представник звертався до начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві із заявою про зняття арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата.

Зі скаргою до суду ОСОБА_1 звернулась лише 28.05.2019 року, тобто з пропуском десятиденного строку встановленого статтею 449 ЦПК України.

Клопотань у відповідності до ч. 2 ст. 449 ЦПК України стосовно поновлення пропущених строків для подання скарги заявником до неї не додано.

За змістом ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. А частиною 2 цієї статті встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму листі №24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі" зазначив, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Якщо зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи те, що скаржником при зверненні до суду з зазначено скаргою пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк та не обґрунтовано поважність причин його поновлення, суд дійшов висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА