ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м. Черкаси

справа № 711/10267/18

провадження № 22-ц/821/238/19
категорія: 305010600

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Єльцова В.О.

суддів: Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Черкаська дирекція Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», Публічне акціонерне товариство «Укрпошта»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Черкаської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», Акціонерне товариство «Укрпошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свій позов обгрунтовує тим, що з метою формування позитивного іміджу м. Києва за кордоном, покращення культурного, наукового та соціального потенціалу в м. Києві, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 13 березня 2018 року оголошено проведення в м. Києві у 2018 конкурс «Талісман міста Києва». Пунктом 11 Положення про конкурс «Талісман м. Києва» встановлено, що переможець отримує грошову премію у сумі 150 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань м. Києва.

Він, як творча людина, поет-пісняр, заслужений артист естрадного мистецтва України, член «Асоціації діячів мистецтва України», лауреат Всеукраїнських та Міжнародних фестивалів, лауреат премії «Гран-прі» фестивалю «Трускавецька фієста-2018» автор самовчителів - пісенників «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3», найняв висококваліфікованого комп`ютерного художника - дизайнера ОСОБА_2 та зробив за два місяці конкурсну роботу (пропозицію), термін подання якої закінчувався 21 вересня 2018 року. 18 вересня 2018 року на Черкаському відділенні № 6 ПАТ «Укрпошта» відправив з доставкою та повідомлення йому SMS повідомленням про доставку вищевказану конкурсну роботу на адресу, що вказана в Положенні про конкурс, а саме: м. Київ, вул. Хрещатик, 12, літ. А, що підтверджується накладною № 769 від 18 вересня 2018 року. За пересилання, доставку та повідомлення про вручення він заплатив 53 грн., що підтверджується фіскальними чеками.

16 жовтня 2018 року на Черкаському відділенні № 21 ПАТ «Укрпошта» йому повернули відправлену ним коробку з матеріалами на конкурс «Талісман м. Києва» з відміткою «Повертається по причині закінчення терміну зберігання», за що він сплатив 6 грн., що підтверджується фіскальним чеком.

Від цього повідомлення отримав емоційний стрес, фізичні, душевні, психологічні та творчі страждання, оскільки праця, на яку він та комп`ютерний художник - дизайнер ОСОБА_2 витратили два місяці пропала, оскільки конкурсні роботи, які надійдуть несвоєчасно, тобто після 21 вересня 2018 року до участі в конкурсі не допускаються.

Він звертався з вказаного питання до відповідача, але ні вибачення, ні відповіді до цього часу не отримав.

17 жовтня 2018 року він зателефонував в м. Київ, але там відповіли що термін подачі матеріалів минув.

Він втратив творчий дар, не написавши з 16 жовтня 2018 року жодної пісні, пропустив два всеукраїнські фестивалі, появилась безсонність, біль в голові та ногах, погіршився слух та зір. Шість раз їздив до лікарів в м. Київ, брав додаткову відпустку щоб відновити здоров`я та творчий стан, але нічого не допомогло. Вважає що «Укрпоштою» принижено його честь, гідність, а також ділову репутацію як мистецької так і творчої людини.

Вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому збитки в сумі 34262 грн., а саме: збитки, понесенні за пересилання в сумі 33 грн., збитки, понесені за доставку в сумі 20 грн., збитки, понесенні за повернення в сумі 6 грн., збитки, понесенні за купівлю та запис диску в сумі 52 грн., збитки, понесенні за виплату комп`ютерному художнику - дизайнеру ОСОБА_2 в сумі 15505 грн., збитки на виплату йому середньої двомісячної заробітної плати в сумі 15505 грн., збитки, понесенні за придбання ліків в аптеці в сумі 981 грн., збитки, понесені за поїздку до м. Києва в сумі 2160 грн.

Також зазначив, що упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В його випадку розмір неотриманого доходу встановлений Положенням про конкурс «Талісман м. Києва» і складає 150000 грн. Доведенням факту завдання таких збитків є безспірний та незаперечний факт недоставки «Укрпоштою» його конкурсної роботи до конкурсної комісії конкурсу «Талісман м. Києва» та не відправлення SMS повідомлення про його доставку.

Відповідно до ч.4 ст. 623 ЦК України при визначені неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Він вжив рішучі та суттєві заходи для одержання доходу, коли після отримання повернутих матеріалів вже на другий день передзвонив в приймальню конкурсної комісії. Враховуючи вищенаведене, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості вважає що упущена вигода становить 150000 грн.

Також йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни в житті: щоденні думки та негативні переживання, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемні одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного творчого життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, болі в голові та ногах, погіршення слуху та зору, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. він пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, обурення, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Внаслідок невиконання обов`язків ПАТ «Укрпошта» він і досі відчуває почуття досади, обурення поведінкою виконавця, переживає щодо своєї творчої репутації. Були порушені його актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив, трудових і соціальних планів, нової продуктивної самореалізації. Моральну шкоду він оцінює в сумі 150000 грн.

На підставі наведеного просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 34262 грн., упущену вигоду в розмірі 150000 грн., моральну шкоду в сумі 150000 грн. та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.07.2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Черкаської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 34, 18000), Акціонерне товариство «Укрпошта» (, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, 01001) про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували його моральні страждання, а також будь-яких доказів щодо порушення нормальних життєвих стосунків, пов`язаних саме з недоставкою поштового повідомлення та не надав він й жодного доказу на підтвердження причинного зв`язку між погіршенням стану свого здоров`я та можливими протиправними діями відповідачів.

Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не наведено обґрунтованих та належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог, що не доставка поштового повідомлення сталося з вини відповідача, між завданою шкодою та діями відповідачів є причинний зв`язок і в зв`язку з цим йому була завдана матеріальна та моральна шкода.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 подав до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просить рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.07.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Просить стягнути з Черкаської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на його користь майнову шкоду в сумі 34 262,00грн., збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 150 000,00грн.; завдану моральну (немайнову) шкоду в сумі 150 000,00 грн., в всього в сумі 334262,0грн.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що рішення є незаконним, не обґрунтованим та не вмотивованим, оскільки не повно з`ясовано обставини справи та висновки, викладені у рішенні суду 1 інстанції не відповідають обставинам справи.

Стверджує, що 16.10.2018 року він отримав емоційний стрес та фізичних, душевних, психологічних і творчих страждань, коли на поштовому відділенні №21 Черкаської дирекції ПАТ «Укрпошта» йому повернули відправлену ним коробку з матеріалами на конкурс «Талісман м. Києва», за що він сплатив 6грн.

Після отриманих праць він звернувся до завідуючого поштового відділення №6, де йому було запропоновано звернутися у вікно №2 Черкаської дирекції «Укрпошта». У вікні №2 працівниця, оглянувши чеки, накладу і коробку та після консультації з кимось, повідомила, що нова молода працівниця відділення №6, яка вже звільнилась, допустила помилку при відправленні коробки. Як з`ясувалось в залі суду при розгляді справи по суті, оператор поштового відділення №6 не наклеїла на коробці червону стрічку з надписом «Кур`єрська доставка», а в накладній №769 заміть типу доставки «Склад-Двері» вказала тип доставки «Скад-Склад».

Після цього він втратив творчий дар не написавши з 16.10.2018 року жодної пісні, пропустив три Всеукраїнські фестивалі, появилась безсонність, болі в голові та ногах, погіршився зір та слух. До цього випадку він сім років зовсім не хворів, а після емоційного стресу здоров`я погіршилось.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У серпні 2019 року відповідач Черкаська дирекція ПАТ «Укрпошта» подав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при оформленні бланку про відправлення, позивач вказав адресу: АДРЕСА_2 , яка не існує в мережі доставки Укрпошти (перелік адрес згідно зони обслуговування розміщений на офіційному сайті АТ «Укрпошта» http://portal.ukrposhta.loc/) та вказав неіснуючий номер телефона для SMS повідомлення одержувачу. Про що свідчить підпис позивача на накладній №769 операції приймання відправлення. Тому, доставка відправлення за неіснуючою адресою та відправка SMS повідомлення на неіснуючий номер телефону була неможливою.

Також, вказує, що позивачем гне доведено та не надано реальних даних, що саме він міг стати переможцем конкурсу «Талісман м. Києва» та отримати грошову винагороду в сумі 150000грн.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

07 серпня 2019 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», Акціонерне товариство «Укрпошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єльцов В.О., судді Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників про її розгляд, але без виклику сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що як вбачається з накладної № 769 від 18 вересня 2018 року ОСОБА_1 на адресу комітету конкурсу «Талісман м. Києва», 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 12А направлено конкурсну роботу для участі в конкурсі «Талісман м. Києва». Вид відправлення: Укрпошта SmartBox S. Категорія відправлення: з оголошеною цінністю. Тип доставки: склад-склад Кількість місць: 1 шт. Вага: 1 кг. Огляд: не дозволено. У разі невручення: повернути SMS відправнику про вручення.

16 жовтня 2018 року поштове відправлення було вручено ОСОБА_1 з повідомленням «Повертається (досилається) по причині закінчення терміну зберігання».

Також, згідно квитанцій від 18 вересня 2018 року ним сплачено 20 грн. та 33 грн. за пересилку та 6.00 грн. за повернення поштового відправлення.

Вказані обставини сторонами не оспорюються і ними визнаються.

Як встановлено в судовому засіданні, поштове відправлення було повернуто ОСОБА_1 з повідомленням «Повертається (досилається) по причині закінчення терміну зберігання».

Отже суд приходить до висновку, що позивачеві відповідачем надано послуги поштового зв`язку у повному обсязі, відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, а невручення рекомендованого поштового відправлення відбулось не з вини «Укрпошти», а тому відсутні підстави покладення на відповідача відповідальності за невручення поштового відправлення визначеному позивачем адресату.

Повернення відправнику позивачу у справі поштового відправлення здійснено на підставі ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок», якою встановлено відповідальність операторів та згідно якої у разі неможливості вручити адресатам поштові відправлення (поштові перекази) вони повертаються відправникам, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про поштовий зв`язок» та ст. 29 Правил надання послуг поштового зв`язку поштові відправлення належать відправникам до моменту вручення адресатам, якщо вони не вилучені відповідно до закону.

Посилання позивача на те, що відповідач не доставив поштове відправлення відповідно до тарифу «Склад-Двері» є безпідставним та необгрунтованим, оскільки в накладній № 769 позивач власним підписом підтвердив надання йому послуг за тарифом «Склад-Склад».

Крім цього, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено, що саме протиправними діями відповідача йому завдано матеріальної шкоди саме в такому розмірі. Так, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджують оплату позивачем послуг художника-дизайнера ОСОБА_2 в сумі 15505 грн. З фіскальних чеків на придбання ліків не вбачається що вказані ліки придбані саме позивачем. Також з квитків на автобус не вбачається, що вони були придбані саме позивачем і з якою метою.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про потовий зв`язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Відповідно до ст. 18 цього Закону у разі неможливості вручити адресатам поштові відправлення (поштові перекази) вони повертаються відправникам. У разі неможливості вручити адресатам та відправникам поштові відправлення (поштові перекази) вони зберігаються в об`єктах поштового зв`язку протягом шести місяців з дня їх приймання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідно до накладної № 769 від 18 вересня 2018 року ОСОБА_1 на адресу комітету конкурсу «Талісман м. Києва», 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 12А направлено конкурсну роботу для участі в конкурсі «Талісман м. Києва». Вид відправлення: Укрпошта SmartBox S. Категорія відправлення: з оголошеною цінністю. Тип доставки: склад-склад. Кількість місць: 1 шт. Вага: 1 кг. Огляд: не дозволено. У разі невручення: повернути SMS відправнику про вручення.

16 жовтня 2018 року поштове відправлення було вручено ОСОБА_1 з повідомленням «Повертається (досилається) по причині закінчення терміну зберігання». Згідно квитанцій від 18 вересня 2018 року ним сплачено 20 грн. та 33 грн. за пересилку та 6.00 грн. за повернення поштового відправлення.

Також, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, в обгрунтування заявлених вимог про відшкодування шкоди, завданих в результаті неналежного виконання відповідачем послуг поштового зв`язку, посилається на те, що діями відповідача, а саме тим, що відповідач не доставив його поштове відправлення відповідно до тарифу «Склад-Двері», йому завдано матеріальної шкоди в сумі 34262 грн., а саме: збитки, понесенні за пересилання в сумі 33 грн., збитки, понесені за доставку в сумі 20 грн., збитки, понесенні за повернення в сумі 6 грн., збитки, понесенні за купівлю та запис диску в сумі 52 грн., збитки, понесенні за виплату комп`ютерному художнику - дизайнеру ОСОБА_2 в сумі 15505 грн., збитки на виплату йому середньої двомісячної заробітної плати в сумі 15505 грн., збитки, понесенні за придбання ліків в аптеці в сумі 981 грн., збитки, понесені за поїздку до м. Києва в сумі 2160 грн., моральна шкода в сумі 150000 грн., а також відповідач повинен відшкодувати йому упущену вигоду у в сумі 150000 грн., оскільки така винагорода передбачена в разі перемоги у конкурсі «Талісман м. Києва».

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, умислу або необережності, якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 3) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 4 липня 2011 року у справі № 51/250.

Аналогічне положення міститься й у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду по справі № 757/18979/14-ц від 28 березня 2018 року: «Зміст позовних вимог та встановлені судом обставини справи дають підстави для висновку, що позивач при розрахунку розміру упущеної вигоди виходив із вірогідності таких збитків, які ймовірно могли бути йому завдані діями відповідача, які він вважає неправомірними. Водночас, доказів реальної можливості отримувати вказаний дохід позивачем не надано, що вказує на наявність лише теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу та не може бути підставою для його стягнення. Ураховуючи наведене та виходячи із обставин, встановлених судом, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо недоведеності позивачем реального завдання йому збитків у вигляді упущеної вигоди у заявленій до стягнення сумі».

Також, відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 553/2630/15-ц, розрахунки позивача є теоретичними, побудовані на припущеннях та можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії

В постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Cуду від 08 лютого 2018 року по справі № 127/8094/14-ц, зазначається, що позивач, обґрунтовуючи суму збитків, вдався до припущення про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин, тоді як законодавець вимагає доведеності реальної можливості отримання коштів за умови належного виконання зобов`язань. Позивачем не надано доказів того, що він реально міг отримати таку вигоду.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що позивачеві відповідачем надано послуги поштового зв`язку у повному обсязі, відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, а невручення рекомендованого поштового відправлення відбулось не з вини «Укрпошти», а тому відсутні підстави покладення на відповідача відповідальності за невручення поштового відправлення визначеному позивачем адресату.

Повернення відправнику позивачу у справі поштового відправлення здійснено на підставі ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок», якою встановлено відповідальність операторів та згідно якої у разі неможливості вручити адресатам поштові відправлення (поштові перекази) вони повертаються відправникам, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про поштовий зв`язок» та ст. 29 Правил надання послуг поштового зв`язку поштові відправлення належать відправникам до моменту вручення адресатам, якщо вони не вилучені відповідно до закону.

Посилання позивача на те, що відповідач не доставив поштове відправлення відповідно до тарифу «Склад-Двері» є безпідставним та необґрунтованим, оскільки в накладній №769 позивач власним підписом підтвердив надання йому послуг за тарифом «Склад-Склад».

У зв`язку з цим доводи ОСОБА_1 щодо неякісності наданих йому поштових послуг та стягнення у зв`язку з цим матеріальної та моральної шкоди не можуть бути взятими до уваги.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді