ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 639/2444/18

Провадження № 22-ц/818/1718/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий - Овсяннікова А.І.,

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

при секретарі - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач:

ОСОБА_1

представник ОСОБА_2

відповідач:

територіальна громада в особі Харківської міської ради

треті особи:

ОСОБА_3

П'ята Харківська державна нотаріальна контора

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу №639/2444/18 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Єрмоленко В.Б., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування.

В обгрунтування позову зазначає, що за договором дарування, посвідченого 14 листопада 1996 року, його матері ОСОБА_4 належало 30/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Він є спадкоємцем першої черги. Після її смерті він не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки майно, зазначене в договорі дарування було фактично знесено, а саме житловий будинок літ. Б-1 житловою площею 34,1кв.м, сараї літ. «Д», літ. «И», вбиральні літ. «Ж», літ. «К», про що вказано в інформаційній довідці ПП «Міський центр нерухомості». За повідомленням П'ятої Харківської державної нотаріальної контори нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину оскільки право власності на фактичне в наявності майно не співпадає з юридичним.

Просить визнати за ним право власності на 30/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача-Територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав відзив , в якому висловив свої заперечення проти позову та мотивував їх тим, що житловий будинок має самовільно побудовану прибудову літ. «а5» до житлової будівлі літ. «А-1», земельна ділянка під самочинне будівництво не надавалась, порушено порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, житловий будинок вважається самочинним будівництвом і на нього не може бути визнано право власності.

Третя особа ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про можливість розгляду справи без її участі, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Представник третьої особи П'ятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву щодо розгляду справи за відсутністю представника та прийняти рішення на розсуд суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що за спадкоємцем ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 30/100 частини домоволодіння, позивач просить визнати за ним право власності на частину не домоволодіння, а житлового будинку; частина майна, що входить до домоволодіння та є предметом розгляду - знесена. Зміни до статусу домоволодіння не внесені, а виділу в натурі або встановлення порядку користування приміщеннями між співвласниками не відбулося.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, суд дійшов помилкового висновку про те, що він звернувся до суду з позовом про визнання права власності на реконструйований об'єкт нерухомості, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, оскільки предметом позову є право власності на 33/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, які зареєстровані належним чином та за життя належали ОСОБА_5, після смерті якої він прийняв спадщину.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору дарування від 14 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Харківської ДНК, належало 30/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 Домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А-1» пл.48,1кв.м., житлового будинку літ. «Б-1» житловою площею 34,1кв.м. та надвірних будівель.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

Згідно положень ст.1216, 1217, ст.1258, ст.1261, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1296 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як свідчать матеріали справи спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є: ОСОБА_6 (чоловік померлої) та ОСОБА_1 (син померлої), ОСОБА_7 (син померлої).

Відповідно до п.4.15 п.4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року нотаріус може видати Свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, тільки після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві на день його смерті.

Згідно відповіді П'ятої Харківської ДНК видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 30/100 частин домоволодіння - не має можливості, оскільки згідно поданих документів право власності на фактичне в наявності майно не співпадає з юридичним. Згідно Інформаційної довідки ПП «Міський центр нерухомості» житловий будинок літ. Б-1 житловою площею 34,1кв.м., сараї літ. «Д», літ. «И», вбиральні літ. «Ж», літ. «К» знесені.

Дані обставини також підтверджується ксерокопією технічного паспорту та інформаційної довідки ПП «Міський центр нерухомості», які наявні в матеріалах справи.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ч.1 ст.5, ч.1 ст.14 цього Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються у разі: знищення об'єкта нерухомого майна; поділу, об'єднання об'єктів нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна; державної реєстрації права власності на новостворений об'єкт нерухомого майна, щодо якого в Державному реєстрі прав відкрито розділ як на об'єкт незавершеного будівництва.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначається «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п.6, 75 цього Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для державної реєстрації припинення права власності на об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва у зв'язку з його знищенням подаються: документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об'єкта).

Враховуючи те, що частина майна, що входить до домоволодіння знесено, зміни до статусу домоволодіння не внесені, а виділу в натурі або встановлення порядку користування приміщеннями між співвласниками не відбулося, суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахування викладеного суд не вбачає підстав для скасування рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 22 березня 2019 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.