Постанова

Іменем України

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 500/5862/16

провадження № 61-35717св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Державне пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області,

представники відповідача: Якименко Зося Іларіонівна , Дмитрієва Ганна Анатоліївна ,

третя особа - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у складі судді Грубіяна Л. І. від 22 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області у складі колегії судів: Колеснікова Г. Я., Сєвєрової Є. С., Ващенко Л. Г. від 27 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі - Державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС України в Одеській області), третя особа - ОСОБА_5 , про стягнення майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 28 вересня 2016 року близько 16 год. 55 хв. на перехресті проспекту Суворова та вулиці Короленка в м. Ізмаїлі Одеської області з вини ОСОБА_5 , який проходить службу за контрактом в 20 державній пожежно-рятувальній частині Ізмаїльсього міськрайонного відділу 3 Державного пожежно-рятувального загону та керував належним відповідачу автомобілем «ЗИЛ 431412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася ДТП, у результаті якої завдано пошкодження автомобілю «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 73 319,23 грн вартість матеріального збитку, 1000 грн на проведення автотоварознавчого дослідження та 3000 грн витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 73 319,23 грн, витрати на проведення визначення вартості матеріального збитку в розмірі 1000 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки внаслідок ДТП, яка відбулася 28 вересня 2016 року з вини ОСОБА_5 був пошкоджений належний позивачу автомобіль, то вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 73 319,23 грн, які документально підтверджені, має відшкодувати Державний пожежно-рятувальний загін, у 20 державній пожежно-рятувальній частині Ізмаїльсього міськрайонного відділу 3 якого ОСОБА_5 проходив службу за контрактом та який є власником автомобіля, за участю якого сталася ДТП.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Одеської області 27 березня 2018 року апеляційну скаргу Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Одеській області залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційних скарг не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2018 року Державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС України в Одеській області подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не з`ясували всіх фактичних обставин справи, не врахували, що обумовлений позивачем розмір матеріального збитку є завищеним та не відповідає фактичним витратам, які поніс позивач на ремонт свого автомобіля. Понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн не мають належного документального підтвердження. Крім того, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності представника відповідача Якименко З. І. , яка не була повідомлена про час та місце розгляду справи 22 червня 2017 року. Разом із тим, сам начальник 3 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Одеській області з 22 червня по 03 липня 2017 року перебував на лікарняному, тому не мав можливості самостійно приймати участь в судовому засіданні. Такі порушення судом норм процесуального права позбавило права відповідача на належний судових захист та надання додаткових пояснень щодо фактичних обставин справи.

Відзив на касаційну скаргу до касаційного суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 500/5862/16-ц з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. Зупинено виконання заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 28 вересня 2016 року близько 16 год. 55 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ЗИЛ 431412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті проспекту Суворова та вулиці Короленка в м. Ізмаїлі Одеської області порушив пункти 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статею124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_5 керував транспортним засобом на законних підставах, як особа, що проходить службу за контрактом в 20 Державній пожежно-рятувальній частині Ізмаїльського міськрайонного відділу 3 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСН України в Одеській області.

Власником автомобіля «ЗИЛ 431412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ДПРЧ-20 м. Ізмаїл 3 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСН України в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12 листопада 2013 року.

Власником автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 13 серпня 2016 року.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 141 ПП ОСОБА_6 від 12 жовтня 2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 73319,23 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ЗИЛ 431412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не застрахована.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Вирушуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши положення статей 1172, 1187, 1192 ЦК України, дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачем заподіяних позивачу збитків, якими є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача у розмірі, передбаченому висновком № 141 від 12 жовтня 2016 року.

Доводи заявника у касаційній скарзі про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження фактично понесених витрат під час проведення ремонту пошкодженого автомобіля є необґрунтованими, оскільки на підтвердження розміру своїх вимог про відшкодування шкоди позивачем наданий висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 141 ПП ОСОБА_6 від 12 жовтня 2016 року, який є належним та достатнім доказом для прийняття рішення у цій справі. Відповідач, заперечуючи проти розміру вартості ремонту автомобіля позивача, не надав будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень, що в силу вимог статті 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн підтверджуються договором про надання правової допомоги від 03 жовтня 2016 року та квитанцією ПН № від 03 жовтня 2016 року.

Доводи касаційної скарги щодо неналежного повідомлення представника відповідача Якименко З. І. про розгляд справи в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідач - Державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС України в Одеській області був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи 22 червня 2017 року. Не повідомлення про час та дату розгляду справи особисто одного з його представників не свідчить про порушення права відповідача на належний судових захист. Крім того, представник відповідача Дмитрієва Г. А. брала участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідач не був позбавлений права на належний судових захист та надання додаткових пояснень щодо фактичних обставин справи.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування висновків судів попередніх інстанцій, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2018 року зупинено виконання заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2017 року до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому виконання вказаного судового рішення підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області залишити без задоволення.

Заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Поновити виконання заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун