Постанова

Іменем України

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 305/723/15-ц

провадження № 61-45824св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_5, в інтересах якої виступає ОСОБА_6, релігійна громада Греко-Католицької Церкви,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_5, в інтересах якої виступає ОСОБА_6, релігійної громади Греко-Католицької Церкви про скасування рішень сільської ради та визнання права на приватизацію земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року у складі судді Тулик І. І. та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня

2018 рокуу складі колегії суддів: Собослоя Г. Г., Бисаги Т. Ю., Джуги С. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_4. звернулася до суду з позовом до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_5, в інтересах якої виступає ОСОБА_6, релігійної громади Греко-Католицької Церкви про скасування рішень сільської ради та визнання права на приватизацію земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з договором дарування від 07 листопада 2006 року їй на праві власності належать житловий будинок з надвірними спорудами, до яких входять два сараї, ворота, колодязь, паркан, розташовані по АДРЕСА_1 Розмір земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами та прибудинкова територія, у договорі дарування не вказано. На час дарування житлового будинку з надвірними спорудами у дарувальника ОСОБА_7 була у користуванні земельна ділянка площею 0,1560 га, у тому числі прибудинкова територія 0,1357 га та під будівлями 0,0203 га. ОСОБА_7 користувалася земельною ділянкою площею 0,1560 га з 1970 року. З 2006 року вона добросовісно, відкрито та безперервно користується земельною ділянкою площею 0,1560 га, обробляє та покращує її стан.

На земельній ділянці, яка з 2006 року перебуває у її користуванні, рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495 надано ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_5, земельну ділянку площею 0,04 га для будівництва та обслуговування будинку. Надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку ОСОБА_5 порушує норми ДБН №360-92360-92. У цьому випадку до земельної ділянки, яка виділена ОСОБА_5 під будівництво житлового будинку, під'їзду немає, оскільки навколо земельної ділянки городи громадян с. Богдан Рахівського району Закарпатської області.

Рішеннями Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 31 травня 2013 року № 360 та від 27 червня 2014 року № 598 виділено земельну ділянку релігійній громаді Греко-Католицької Церквидля будівництва та обслуговування будівель на земельній ділянці, яка з 2006 року перебуває у її користуванні. На початку 2006 року греко-католицький священик разом зі своєю сім'єю переселився проживати у житловий будинок ОСОБА_7 Разом із бабусею у житловому будинку він проживати не хотів і на початку літа 2006 року зніс прибудову ОСОБА_7, що на плані рахується як сарай № 2, і з того самого матеріалу, на тому ж самому фундаменті побудував житловий будинок. Цей житловий будинок греко-католицький священик перебудував для проживання ОСОБА_7, який остання у листопаді 2006 року подарувала їй, як сарай № 2, оскільки це було самочинне будівництво і дарувати як житловий будинок не могла. Всі ремонтні роботи у житловому будинку зроблені за її кошти. З осені 2006 року до своєї смерті 2011 року у житловому будинку проживала ОСОБА_7 та вона. Греко-католицький священик с. Богдан та греко-католицька громада вважають, що житловий будинок, який, ніби, вони побудували, належить греко-католицькій громаді і до цього житлового будинку вона відношення немає. Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, нехтуючи її правом на користування земельною ділянкою площею 0,1560 га, захищає інтереси греко-католицької громади та ОСОБА_5, без її відома забрали у неї частину земельної ділянки площею 0,08 га, відвівши таку частину греко-католицькій громаді та ОСОБА_5

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просила суд: скасувати рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495, від 27 червня 2014 року № 598 від 31 травня 2013 року № 360; скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, земельну ділянку площею 0,0419 га, яка виділена громаді; скасувати реєстрацію будинкового номеру АДРЕСА_2, за якою зареєстровано власником житлового будинку греко-католицьку громаду; визнати за неюправо на приватизацію земельної ділянки площею 0,1560 га у тих межах, в яких до договору дарування 2006 року користувалися ОСОБА_7

Під час розгляду справи ОСОБА_4 просила суд залишити без розгляду позовні вимоги до Греко-Католицької Церкви про скасування рішень Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 31 травня 2013 року № 360 та від 27 червня 2014 року № 598, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0419 га, яка виділена греко-католицькій громаді для будівництва та обслуговування громадських будівель, скасування реєстрації будинкового номеру № АДРЕСА_2, за якою зареєстровано власником житлового будинку греко-католицьку громаду с. Богдан.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської областівід 03 грудня 2015 року вищезазначені позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без розгляду.

29 березня 2017 року ОСОБА_4 збільшила позовні вимови стосовно розміру площі земельної ділянки та просила суд визнати за нею право на приватизацію земельної ділянки площею 0,1763 га, що розташована по АДРЕСА_1

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_5».

У решті позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Рахівського районного суду від 25 травня 2015 року, від 27 травня 2015 року, від 27 січня 2016 року.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив із того, що вона має першочергове право на приватизацію земельної ділянки площею 0,1560 га, оскільки спірна земельна ділянка, починаючи з 07 листопада 2006 року знаходиться у її законному користуванні.

Позивач довела, а відповідачі не спростували факту своїх незаконних дій, якими унеможливлюється право позивача на приватизацію земельної ділянки площею 0,1560 га.

Таким чином, рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495 винесене з порушенням чинного законодавства та порушує право ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки.

Разом з тим позовна вимога про визнання права на приватизацію земельної ділянки площею 0,1783 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, не може бути задоволена, оскільки право на приватизацію визнано нормою закону як в особи, в якої перебуває у користуванні земельна ділянка, так і в особи, до якої перейшло право на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені, тому окремого визнання судовим рішенням не потребує.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня

2018 року апеляційні скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, та представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10, залишено беззадоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився з висновком районногосуду і зазначив, що рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5» для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд по АДРЕСА_3 площею близько 0,04 га прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, спірна земельна ділянка не є вільною, не належала до земель запасу сільської ради та не перебувала у користуванні відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 305/723/15-ц з Рахівського районного суду Закарпатської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у ОСОБА_7 не було оформленого права власності, чи права користування на земельну ділянку під отриманим ОСОБА_4 у дар будинком.

Отже, рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_5» не порушено прав ОСОБА_4, оскільки вона не є власником житлового будинку АДРЕСА_4 і не є суміжним землекористувачем.

Крім того, ненормативні акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. На підставі оскарженого позивачкою і скасованого судом рішення ОСОБА_5 розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, чим рішення вичерпало свою дію фактом його виконання. Розроблений проект землеустрою затверджено рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 20 травня 2015 року № 803, яке позивачем не оскаржено.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді-грудні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду заперечення та пояснення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Згідно з договором дарування від 07 листопада 2006 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_4 належний їй на праві власності будинок АДРЕСА_1 з надвірними спорудами: 1 сарай, 2 сарай, 3 ворота, 4 колодязь, 5 паркан.

Попереднім власникам житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_11 та ОСОБА_7 належала на праві користування земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та споруд загальною площею 0,1560 га.

У 2009 році ОСОБА_4 звернулася із заявою до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про надання їй дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку надвірних будівель та споруд.

Рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 02 вересня 2009 року № 531 «Про надання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку» позивачу надано дозвіл на розробку технічної документації щодо посвідчення права власності на земельну ділянку, що розташована на території АДРЕСА_1 між сусідами: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, для обслуговування житлового будинку надвірних будівель та споруд площею біля 0,17 га.

Рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 30 квітня 2017 року за № 157 внесено зміни в рішення від 02 вересня 2009 року № 531 у частині адреси розташування земельної ділянки, а саме: АДРЕСА_5 замінено на АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного рішення приватним підприємцем «ОСОБА_16.» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 і загальна площа земельної ділянки, яка передається у власність згідно з проектом становить 0,1560 га, у тому числі прибудинкова територія - 0,1357 га, та під будівлями та спорудами - 0,0203 га.

У зв'язку з тим, що суміжний землекористувач ОСОБА_6 відмовляється погодити межі земельної ділянки ОСОБА_4, позивач звернулася із заявою до виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про прийняття рішення про визнання погодженими меж земельної ділянки площею 0,1560 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 31 травня 2013 року № 359 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 у с. Богдан Рахівського району Закарпатської областіплощею 0,07 га.

Рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської областівід 27 листопада 2013 року № 495 ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд по АДРЕСА_3 площею біля 0,04 га.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 29 листопада 2016 року № 8915 площа земельної ділянки, яка розташована по по АДРЕСА_1 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4, не відповідає площі земельної ділянки, вказаній у погосподарській книзі та протоколу зборів № 2 уповноважених колгоспників від 07 квітня 1970 року. Земельна ділянка, яка була виділена ОСОБА_5 рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495 площею 0,04 га під будівництво житлового будинку межує: від А до Б - землі ОСОБА_17 - 11,17 м; від Б до В - землі ОСОБА_18 - 27,93 м, 3,3 м, 4,05 м; від Г до Д - будівля ОСОБА_4; від Д до А - землі ОСОБА_13 - 12,733 м, 15,24 м, 10,083 м. Під'їзну дорогу до земельної ділянки ОСОБА_5, яка їй виділена під будівництво житлового будинку по 0,04 га рішенням Богданської сільської ради від 27 листопада 2013 року № 495 влаштувати неможливо.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2017 року у справі призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, згідно з висновком якої має місце накладання земельної ділянки ОСОБА_5, мешканки по АДРЕСА_3, яка була виділена рішенням Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської областівід 27 листопада 2013 року № 495 площею 0,04 га під будівництво житлового будинку, на земельну ділянку, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4, згідно з площею земельної ділянки, вказаною у погосподарській книзі площею 0,07 га та протоколу зборів № 2 уповноважених колгоспників від 07 квітня 1970 року. Площа накладання земельних ділянок становить 0,0321 кв. м.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення в оскаржуваній частині ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною першою статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоповерхового), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Вирішуючи спір, суди з дотриманням вимог статей 212-214 ЦПК України 2004 року, статей 89, 263-264, 382 ЦПК України повно та всебічно з'ясували обставини справи, дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 і скасування рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 27 листопада 2013 року № 495, оскільки спірна земельна ділянка, починаючи з 07 листопада 2006 року знаходиться у законному користуванні ОСОБА_4, тому зазначене рішення сільської ради винесено з порушенням вимог земельного законодавства.

Перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначений у статті 141 ЗК України і є вичерпним.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України.

Доводи касаційної скарги про те, що у попереднього власника житлового будинку, отриманого ОСОБА_4 у дар, не було оформленого права власності чи права користування на земельну ділянку під цим будинком є безпідставними, оскільки суди надали належну правову оцінку доводам сторін, висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Інші доводи касаційної скаргивисновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк