РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10985/18

пр. № 2/759/1529/19

15 травня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості (01033, м .Київ, вул. Жилянська,47-б) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2018 року директор Київського міського центру зайнятості ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) вимогами якого є стягнення коштів у розмірі 4 294,45 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. 19.09.2017 р. відповідач подав до Святошинського районного центру зайнятості заяву з проханням надати йому статус «безробітного». У зазначеній заяві відповідач був ознайомлений з правами та обов`язками безробітного, де зазначено, що безробітні повинні своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. На підставі наказу Святошинського РЦЗ відповідачу було надано статус «безробітного» з призначення допомоги по безробіттю з 26.09.2017 р.

З метою перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та визначення розміру матеріального забезпечення, позивачем було отримано інформацію згідно якої відповідач, перебуваючи на обліку в статусі безробітного проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку з чим, Святошинським РЦЗ було видано наказ 18.05.2018 р. за № 24 про стягнення з відповідача безпідставно нарахованого матеріального забезпечення у розмірі 4294,45 грн., яке складається з допомоги по безробіттю. 18.05.2018 р. відповідачу було направлено повідомлення про відшкодування незаконно отриманих коштів.

Оскільки в досудовому порядку, відповідач не повернув всієї суми боргу, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для стягнення надміру виплачених грошових коштів примусово.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2018 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін cторони до суду не подавали.

Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.

Як передбачено п. 1) ч. 1 ст. 43 цього Закону, статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

При цьому, згідно положень ч. 2 цієї статті статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2013р. № 198 (далі по тексту - Порядок).

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 19.09.2017р. відповідач подав до Святошинського районного центру зайнятості заяву з проханням надати йому статус «безробітного» (а.с 7). На підставі наказу Святошинського РЦЗ відповідачу було надано статус «безробітного» з призначення допомоги по безробіттю з 26.09.2017 р. (а.с. 8).

В результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України було виявлені дані про періоди проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 у період перебування на обліку в статусі безробітного в Святошинському РЦЗ. У ході проведення розслідування страхових випадків спеціалістами Козелецького районного центру зайнятості Чернігівської області складено акт розслідування № 83 від 19.04.2018 р. в якому зазначено, що ОСОБА_1 згідно витягу з наказу № 23 від 30.01.2018 р. призваний на військову службу за контрактом у військову частину НОМЕР_1 пп НОМЕР_2 , зарахований до списків особового складу частини 30.01.2018 р. та приходить службу по теперішній час (а.с. 9, -10, 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 5 Порядку статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

За приписами п. 2) ч. 1 ст. 44 цього Закону України, зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За приписами п. 18) ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Судом встановлено, що Святошинським РЦЗ було видано наказ 18.05.2018 р. за № 24 про стягнення з відповідача безпідставно нарахованого матеріального забезпечення у розмірі 4294,45 грн., яке складається з допомоги по безробіттю. 18.05.2018 р. відповідачу було направлено повідомлення про відшкодування незаконно отриманих коштів (а.с. 12, 13, 14-16).

У відповідності до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Пунктом 1) ч. 1 ст. 1215 цього Кодексу передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,0 грн.

Керуючись ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 1212, 1215 ЦК України; ст. ст. 22, 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення»; ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

УХВАЛИВ:

Позов Київського міського центру зайнятості (01033, м .Київ, вул. Жилянська,47-б) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти (безпідставно нараховане матеріальне забезпечення) у розмірі 4294,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Київського міського центру зайнятості судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць