Справа № 199/9235/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20.05.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представників третіх осіб Лагути Т.В., Маринович А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради про скасування рішення № 232 від 16 листопада 2018 року; треті особи: Управління служба по справам дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, Центр соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд скасувати його рішення від 16.11.2018 р. за № 232 «Про вибуття дитини ОСОБА_3 мІНФОРМАЦІЯ_1 з прийомної сім`ї ОСОБА_1 , та припинення функціонування припинення прийомної сім`ї». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16 листопада 2018 року відповідачем по справі було прийнято рішення за № 232 «Про вибуття дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з прийомної сім`ї ОСОБА_1 , та припинення функціонування припинення прийомної сім`ї», котрим була виведена з прийомної сім`ї позивача дитина позбавлена батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та влаштована до державного закладу на повне державне забезпечення; також припинено функціонування прийомної сім`ї позивача; крім того визначені такими, що втратили чинність: - договір про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї від 24.11.2016 р. за № 02/3235-1; - рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради у місті Дніпро від 20.11.2015 р. за № 236 « Про створення прийомної сім`ї, надання статусу прийомної матері ОСОБА_1 , та влаштування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання, та спільне проживання». Позивач зазначила, що з даним рішенням не погоджується, оскільки рішення відповідача обґрунтовується тим, що на прийомну сім`ю позивача протягом 2018 року були скарги з боку органів поліції з приводу того, що неповнолітній ОСОБА_3 тікав з дому від прийомної матері та бродяжничав, в зв`язку з чим позивач притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП України, Проте вважає, що дитина ОСОБА_3 не бродяжничав, а лише перебувала у легкому психологічному розладі, що на стан здоров`я дитини впливало те, що дитина має затримку розвитку, та мінімальну мозкову діяльність, через, що в поведінці дитини спостерігались прояви, котрі невірно охарактеризовані, як бродяжництво, та втікав з дому. Дитина протягом більш чим 3 роки знаходиться на обліку у лікаря невролога, та психіатра.

Крім того починаючи з кінця березня 2018 р. по наступний час дитина проходить курс лікування проти гельмінтів, та себорейного дерматиту, що спричинило сильне токсичне отруєння та вплинуло на його поведінку з квітня 2018 року по липень 2018 року, дитина дійсно не орієнтувалась у часі та перебувала у такому емоційному стані, що могла під впливом страху швидко перебігти велику відстань, а потім спокійно гратись з іншими дітьми.

Позивач зазначає, що у весь період виховання дитини у прийомній сім`ї позивач постійно піклувалась про стан здоров`я дитини, через кожні шість місяців дитина проходить обов`язкове медичне обстеження, два рази на рік дитина проходить курс лікування у центрі реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи. Позивач зазначила, що нею, як матір`ю виконуються всі вимоги лікарів, за рекомендацією фахівців з управління служби по справам дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, а також за пропозицією опікунської ради від 06.11.2018 року ОСОБА_3 госпіталізований у Дніпровський міський психоневрологічний диспансер на денний стаціонар для обстеження та лікування 12.11.2018 р.

15.11.2018 р. до управління служби по справам дітей було надано підтвердження того, що дитина проходить курс лікування та обстеження лист від 15.11.2018 р. за підписом головного лікаря, який зареєстрованого у журналі вхідної кореспонденції. Але з незрозумілих причин ця обставина не була прийнята до уваги під час прийняття рішення виконкому 16.11. 2018 р. за № 232. Крім того не були прийняти до уваги також ті обставини, що дитина постійно отримує необхідну медичну допомогу для поліпшення стану здоров`я. Через, що не можливо погодиться з підставою прийняття рішення відповідача від 16.11.2018 р. за № 232, що у лікарів не має контакту з дитиною та моєю сім`єю, та що не були надані документи, що підтверджують проходження медичного обстеження та лікування дитини.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, стверджувала що оспорюване рішення виносилось в інтересах малолітньої дитини.

Представник третьої особи - Управління служби по справам дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не справилась з обов`язками щодо дитини з особливостями розвитку.

Представник третьої особи - Центру соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Суд, вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 05 березня 2009 року складено відповідний актовий запис № 251.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації Дніпропетровської районної державної адміністрації № 1427-р від 12 жовтня 2012 року, встановлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , який перебуває в комунальній установі Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко» статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно ст. 256-1 СК України прийомна сім`я - сім`я, яка добровільно взяла на виховання та спільне проживання від одного до чотирьох дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно ст. 256-2 СК України прийомні батьки - подружжя або особа, яка не перебуває у шлюбі, які взяли для спільного проживання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Прийомні батьки несуть обов`язки по вихованню та розвитку дітей, передбачені статтею 150 цього Кодексу. Прийомними батьками не можуть бути особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Прийомні батьки є законними представниками прийомних дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники.

Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради № 236 від 20.11.2015 року, створено прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Влаштовано малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання та спільне проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психологічний розвиток ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на прийомну мати ОСОБА_1

24.11.2016 року між головою районної у місті ради та прийомною матір`ю ОСОБА_1 був підписаний договір № 02/3235-1 «Про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї».

Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради № 232 від 16.11.2018 року вирішено вивести з прийомної сім`ї ОСОБА_1 дитину, позбавлену батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та влаштувати до державного закладу на повне державне забезпечення, припинено функціонування прийомної сім`ї ОСОБА_1 ; договір про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї від 24.11.2016 № 02/3235-1 та рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради від 20.11.2015 № 236 «Про створення прийомної сім`ї, надання статусу прийомної матері ОСОБА_1 та влаштування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання та спільне проживання» вважається таким, що втратило чинність.

Так, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Поняття «забезпечення найкращих інтересів дитини» визначається п. 4 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III, як дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Судом встановлено, що згідно до інформації Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.11.2018 року родина ОСОБА_1 , в якій виховується прийомна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово потрапляла у поле зору працівників поліції, у зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_3 , який має розлади психічного здоров`я та поведінки, має схильність до бродяжництва й постійно втікає від своєї прийомної матері. Факт , що тричі дитини тікала з дому і на її пошуки були залучені працівники поліції, підтвердила суду позивач по справі.

За інформацією КЗО «СЗШ № 43» ДМР від 13.11.2018 дитина ОСОБА_3 з початку навчального 2018 року по час надання довідки не приступив до навчання. В КЗО «СЗШ №43» ДМР прийомна матір надала довідку ДЦПМС №8, що з 03.09.2018 по 02.11.2018 дитина знаходиться в стані перенесеного набряку головного мозку, судомному синдромі, функціональної депресії, затримкою психічного розвитку. На прохання педагога - організатора школи привести дитину до школи на бесіду прийомна мати повідомила, що дитина знаходиться в такому стані, що не має змоги прийти до школи. Але кожного дня, ввечері дитина сама здійснює прогулянку по вулиці.

Відповідно до інформації КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР за час перебування на обліку прийомної сім`ї, ОСОБА_1 , повного контакту з родиною встановити не вдалося. Дитина потребувала психологічної та соціальної допомоги, прийомна мати, ОСОБА_1 тільки частково дотримувалась рекомендації лікарів щодо здоров`я дитини, її фізичного та морального розвитку. Зі слів позивача, вона з дитиною періодично проходила обстеження у спеціалістів вторинного та третинного рівнів медичної допомоги, але жодного документа, що підтверджує цей факт ОСОБА_1 не надала.

Матеріали справи містять інформацію КЗ «Дніпровська міська клінічна лікарня №1» ДМР, згідно якої 31.10.2018 року на консультацію до завідувачо консультативно-діагностичного відділення зверталась позивач, як мати ОСОБА_3 . Було проведено аналіз амбулаторної карти для надання консультації щодо подальшої тактики ведення хлопчика. Матері було роз`яснено необхідність обстеження та лікування у невролога і психіатра, на що остання відповіла відмовою від призначеного лікування невролога та обіцяла госпіталізувати сина до спеціалізованого відділення.

Згідно планових комісій відвідувань прийомної сім`ї та складених актів від 26.04.2018, 01.11.2018, у дитини спостерігається погіршення поведінки, проявляється його агресія по відношенню до бабусі (матері позивача), до неї відноситься знервовано, без поваги. На контакт зі спеціалістами не йде.

Відповідно до Історії дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває у КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» під час діагностики практичним психологом, з`ясовано, що дитина, ОСОБА_3 проживаючи у прийомній сім`ї, був свідком постійних конфліктів поміж ОСОБА_1 та її матір`ю, ОСОБА_4 ОСОБА_3 мав остороги стосовно їжі, сну, гри, які були навіяні прийомною матір`ю за час проживання у родині. Тривалий час хлопчик відмовлявся взагалі від їжі у закладі, так як проживаючи у прийомній сім`ї вживав страви швидкого приготування, майже забув сектор продуктів, із яких готується їжа. Дитина має емоційно не стабільний стан, часто згадує конфлікти та бійки у прийомній сім`ї. Після візитів ОСОБА_1 до КЗ «Центр соціальної підтримки «Добре вдома» фахівцями помічено, що у ОСОБА_3 спостерігаються регреси у соціалізації, навчанні, поведінка дитини стає агресивною по відношенню до інших дітей та працівників закладу. Зроблено висновок, що у період перебування ОСОБА_3 у прийомній сімї ОСОБА_1 дитина показала регрес у розвитку, перебувала в обстановці, що несла загрозу його життю, здоров`ю та подальшому розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 77ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

На підставі вищевикладених доказів, суд прийшов до висновку, що оспорюване рішення відповідачем прийняте в інтересах дитини, доказів протилежного позивачем суду не надано, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за її рахунок, доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано.

Згідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, суд вважає за доцільне скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали суду від 03 грудня 2018 року, - скасувати заборону органам опіки та піклування вчиняти будь-які дії, спрямовані на влаштування до інших сімейних форм виховання та на усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.2561 -2564 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У позові ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради про скасування рішення № 232 від 16 листопада 2018 року - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали суду від 03 грудня 2018 року, - скасувати заборону органам опіки та піклування вчиняти будь-які дії, спрямовані на влаштування до інших сімейних форм виховання та на усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя