ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
30 травня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Слюсар Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Борівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -
11 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Борівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що Службою у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА було вивчено питання щодо утримання та виховання ОСОБА_1 малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено, що ОСОБА_1 є біологічною матір`ю малолітнього сина ОСОБА_4 , яка в зареєстрованому шлюбі не перебувала. На даний час малолітній ОСОБА_4 , 2008 року народження проживає разом з бабусею - ОСОБА_2 та дідусем - ОСОБА_3 . Мати дитини ОСОБА_1 з січня 2018 року не займається його вихованням, тільки періодично з`являється за місцем реєстрації. Хлопчик навчається, вихованням і навчанням займаються його бабуся та дідусь, вони постійно турбуються про свого онука, приділяють йому багато уваги та контролюють навчально-виховний процес в навчальному закладі. Матеріальним забезпеченням, вихованням та утриманням малолітнім ОСОБА_4 займається бабуся та дідусь. Відповідач ОСОБА_1 не проживає разом з сином та не спілкується з ним, ніякої матеріальної допомоги йому не надає, не піклується про стан його здоров`я, не цікавиться його успіхами, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує його необхідним харчуванням, не спілкується з малолітнім в обсязі необхідному для нормального самоусвідомлення, не займається підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванням ОСОБА_4 , що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання.
На підставі викладеного позивач просить позбавити гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських праввідносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частин всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
26 лютого 2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 13 травня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав просила залишити без змін, задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду.
Третя особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити.
Треті особи: ОСОБА_3 та орган опіки та піклування виконавчого комітету Борівської селищної ради в судове засідання не з`явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином, через канцелярію суду надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності.
У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.12.2008 року Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області /а.с.8/.
Згідно вищезазначеного свідоцтва про народження вбачається, що у графі мати записано « ОСОБА_1 », а у графі батько - « ОСОБА_3 ».
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, батько малолітнього ОСОБА_4 , записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України /а.с.9/.
Відповідно до характеристики, виданою Борівською селищною радою народних депутатів №1356 від 19.09.2018 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована, але з січня 2018 року не проживає з сім`єю, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається /а.с.16/.
Згідно довідки Борівської селищної ради №122 від 21.01.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вищевказаною адресою проживає але не зареєстрований онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.17/.
Відповідно до характеристик ОСОБА_2 (бабуся) та ОСОБА_3 (дідусь) малолітнього ОСОБА_4 , 2008 року народження за місцем проживання: АДРЕСА_1 , характеризуються позитивно, виховують малолітнього сина ОСОБА_8 та онука ОСОБА_4 , 2008 року народження /а.с.20-21/.
Згідно Акта обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання дитини і батьків від 25.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 , 2008 року народження навчається у четвертому класі Борівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, проживає з бабусею та дідусем за адресою: АДРЕСА_1 . Житлові-побутові умови за місцем проживання хороші, для дитини створені всі необхідні умови для успішного навчання і виховання. Мати ОСОБА_1 , 1992 року народження не проживає за однією адресою з сином ОСОБА_4 , не займається його вихованням, вихованням і навчанням хлопчика займається бабуся ОСОБА_2 , 1972 року народження та дідусь ОСОБА_3 , 1967 року народження, вони постійно турбуються про свого онука, приділяють йому багато уваги та контролюють навчально-виховний процес в школі /а.с.23/.
Відповідно до рапорта ст. ДОП Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП України в Київській області майора поліції Петручик Я.М. по заяві ОСОБА_2 встановлено, що дочка останньої ОСОБА_1 зі своєю дитиною не живе, з дому втекла, за її дитиною доглядає бабуся ОСОБА_2 , що підтверджується поясненням свідків /а.с.24/.
Відповідно до Висновку №06-21/4042 від 22.12.2018, орган опіки та піклування Фастівської РДА вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.27-28/.
Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.
Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №06-21/4042 від 22.12.2018, орган опіки та піклування Фастівської РДА вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок орган опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина.
Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням свого сина не займається і ухиляється від своїх обов`язків по його утриманню та вихованню, оскільки жодного разу не поцікавилася його життям та здоров`ям, не спілкується з ним та не має наміру підтримувати його та турбуватися про нього, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно сина.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.
Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча повиненна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі.
Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165, 167,170 Сімейного Кодексу України, положеннями ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Борівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації, , місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, пл. Соборна, 1, аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (11 лютого 2019 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська