Справа №487/5508/17
Провадження № 22ц/812/947/19 Головуючий у 1-ї інстанції Біцюк А.В.
Категорія 30 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

5 червня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

Головного управління Пенсійного фонду України

в Миколаївській області

(далі - ГУ ПФУ в Миколаївській області)

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Біцюка А.В. в місті Миколаєві о 8 годині 21 хвилині зі складанням його повного тексту 26 березня 2019 року, по справі

за позовом

ГУ ПФУ в Миколаївській області до ОСОБА_1

про стягнення надміру сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

19 жовтня 2017 року ГУ ПФУ в Миколаївській області звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої пенсії в розмірі 30 388 грн. 28 коп.

В обґрунтування позову зазначало, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області, де до 30 червня 2017 року отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У червні 2017 року ГУ ПФУ в Миколаївській області отримано листа від Головного управління національної поліції в Миколаївській області щодо працевлаштування ОСОБА_1 на службу в поліцію з 15 березня 2017 року, про що відповідач як пенсіонер був зобов`язаний своєчасно повідомити органи пенсійного фонду з метою вирішення питання про припинення нарахування йому пенсійних виплат.

Тому 15 червня 2017 року, на підставі отриманої інформації ГУ ПФУ в Миколаївській області ухвалено рішення №19/4 про утримання надміру виплаченої пенсії за період з березня по червень 2017 року, та припинення її виплат з 1 липня 2017 року.

5 липня та 17 серпня 2017 року ОСОБА_1 направлено листи з вимогою погасити шкоду, заподіяну незаконною виплатою пенсії, але така вимога залишена відповідачем без уваги.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2019 року в задоволенні позову ГУ ПФУ в Миколаївській області відмовлено.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, починаючи з 15 березня 2017 року проходив службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції, а з 19 березня 2018 року його призначено інспектором взводу патрульної поліції особливого призначення «Миколаїв», а тому до нього не застосовуються обмеження щодо виплати пенсій у відповідності до пункту 1 та 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 6 грудня 2016 року.

В апеляційній скарзі позивач ГУ ПФУ в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, та недотримання відповідачем порядку повідомлення про зміну обставин, що впливають на розмір та порядок отримання пенсії просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 27 травня 2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходив з того, що відповідач був працевлаштований на службу в Національну поліцію України під час дії особливого періоду, а тому підстав для стягнення суми надмірно сплаченої пенсії немає.

Проте з таким висновком суду у повній мірі погодитись не можна виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до частин 3 і 4 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Зазначений у частині третій цієї статті порядок збереження, нарахування та виплати пенсій поширюється на пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, прийнятих на службу на посади поліцейських до підрозділів поліції особливого призначення.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 60 цього ж Закону пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, з 29 червня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугою років. Зазначені обставини не оспорюються сторонами по справі.

Відповідно до наказу Головного управління національної поліції в Миколаївській області №56-0/с від 15 березня 2017 року ОСОБА_1 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Очаківського відділу поліції (а.с.65).

15 червня 2017 року Головним управлінням патрульної поліції в Миколаївській області до ГУ ПФУ в Миколаївській області направлено копію вищевказаного наказу (а.с.112).

В той же день ГУ ПФУ в Миколаївській області ухвалено рішення за №19/4 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених йому сум пенсій в загальному розмірі 30 388 грн 28 коп., та припинення її виплати з 1 липня 2017 року. Рішення направлено відповідачу по справі, який до наступного часу його не виконав та переплачену суму пенсійних виплат не повернув (а.с.6-8).

У подальшому наказом Головного управління національної поліції в Миколаївській області №78/ос від 19 березня 2018 року відповідач ОСОБА_1 призначений інспектором взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення «Миколаїв», після чого ним подано заяву про перерахунок пенсії, виплати якої поновлені згідно до положень частин 3 і 4 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.67-68).

Відповідно до змісту статей 1212, 1215 ЦК України особа, яка набула майно (гроші) або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому його майно (гроші). Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія у випадку, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тому встановивши наведені обставини справи колегія суддів доходить висновку, що за період з березня по червень 2017 року відповідачу ОСОБА_1 пенсія виплачена ГУ ПФУ в Миколаївській області не внаслідок рахункової помилки з боку позивача, а внаслідок порушення відповідачем вимог, передбачених частинами 1 і 2 статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, отримуючи пенсію за вислугу років, відповідач ОСОБА_1 повторно працевлаштувався на службу до поліції до підрозділу, який не відноситься до підрозділів поліції особливого призначення, та не повідомив орган пенсійного забезпечення про обставини, що спричинили зміну розміру його пенсії та припинення її виплати. В цьому разі невиконання ОСОБА_1 цього обов`язку, покладеного на нього вищевказаним Законом, та одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії, є підставою для відповідача відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну ним шкоду.

Посилання суду першої інстанції на положення пунктів 1 та 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 6 грудня 2016 року як підставу для незастосування обмежень для припинення пенсійних виплат та повернення надмірно сплаченої пенсії, є помилковим, так як він стосується тих обмежень, які вказані саме у цьому Законі.

В той же час Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 6 грудня 2016 року не внесено жодних змін до статей 2, 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і статей 49, 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які передбачаються порядок та процедуру призначення, припинення та поновлення пенсійних виплат для пенсіонерів, яким призначені пенсії за цим Законом, та які повторно працевлаштовані на службу до Національної поліції України.

Крім цього рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області за №19/4 від 15 червня 2017 року про утримання надмірно виплачених пенсій та припинення її виплати є чинним, та ніким не оскаржено.

Тому рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з порушенням норм матеріального права, а зроблені ним висновки не відповідають обставинам справи, слід скасувати з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, та ухвалити нове, яким позов ГУ ПФУ в Миколаївській області задовольнити.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України понесені судові витрати за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій слід покласти на відповідача, стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції, та 2 400 грн. на користь позивача за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статями 365, 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 25 березня 2019 року - скасувати і ухвалити нове, яким позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити .

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 30 388 грн. 38 коп. надмірно виплаченої і отриманої пенсії та 2 400 грн. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський О.В. Локтіонова