Справа № 560/967/19
Провадження № 2/686/3525/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Потравному І.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третьої особи ОСОБА_2 про зобов`язання зняти арешт з майна,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Другого відділу ДВС міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третьої особи ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Кравчика В.П. від 29 січня 2007 року, та яка належала на праві власності його померлому батькові ОСОБА_4 , що унеможливлює набуття позивачем права власності на нею в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Третя особа в судовому засіданні проти позову не заперечує.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 56 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Кравчика В.П. від 29 січня 2007 року.

Відповідно до вимог ст. 59 ч. ч. 4 та 5 цього Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Однак, таких підстав для зняття арешту зі спірного майна суд не знаходить.

Крім того, відповідно до вимог ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ідповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, ні позивачем, ні його представником не надано суду доказів про родинні відносини ОСОБА_3 з померлим.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст. ст. 56 ч. 1, 59 ч. ч. 4 та 5 Закону України «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

У позові ОСОБА_3 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третьої особи ОСОБА_2 про зобов`язання зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

17.10.2019