Справа № 583/3187/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді - Сидоренка Р.В.,

при секретарі: - Шаміладзе В.В.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1

її представника, адвоката - Кудіна О.М.,

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Охтирська міська рада в особі відділу з питань державної реєстрації ОМР про визнання права власності на майно за набувальною давністю , -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.1999 вона отримала у спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ј частину майна, яке складається з ѕ частини жилого будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці Охтирської міської ради. Іншу частину майна після смерті ОСОБА_3 успадкували її діти ОСОБА_4 ј частину та ј частину ОСОБА_5 , яка в подальшому продала свою частину ОСОБА_4 та після смерті останньої власником її частини майна стала відповідачка ОСОБА_2 . На ј частину спадкового майна свідоцтво не видавалося. Таким чином, на даний час відповідачка є власником Ѕ частини житлового будинку з господарським спорудами по АДРЕСА_1 , а позивачка є власником ј частини зазначеного майна та з 1999 року по даний час відкрито користується іншою ј частиною житлового будинку, який досі належить на праві власності її померлій бабусі. Враховуючи наведене позивачка просить визнати за нею право власності на ј частину житлового будинку «А1ж» з прибудовами «а», «а-1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до поданої заяви просить справу розглядати без його участі.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проживає по сусідству зі спірним будинком, знає позивачку і відповідачку з дитинства, коли ще у будинку проживала їх бабуся та підтвердила добросовісне, відкрите і безперервне володіння позивачкою майном, яке залишилося після смерті її бабусі.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Встановлено, що у власності ОСОБА_3 знаходилось домоволодіння по АДРЕСА_2 , а саме - Ѕ частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на частину будинку у загальному майні подружжя та Ѕ частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданих Охтирською державною нотаріальною контрою 16.10.1975, що підтверджується даними з технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , від 05.05.1986 (а.с. 5-6).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Охтирським відділом ЗАГСу 01.03.1985 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).

18.08.1999 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Бурбикою Т.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії АВВ № 987206 на спадкове майно, яке складається з ѕ частини жилого будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці Охтирської міської ради, відповідно до якого вбачається, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 та онука ОСОБА_1 , кожна у рівних долях (а.с. 15).

24.05.2019 за № 1110/01-21 Сумський обласний державний нотаріальний архів на адресу ОСОБА_1 направив лист, за яким повідомляє останню про те, що спадкова справа, видана 18.08.1999 за р.№1-1024 після померлої ОСОБА_3 зазначається як відсутня (а.с. 9).

Разом з тим, позивачкою надано копію свідоцтва про смерть її дядька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сімферополь АР Крим, зазначивши, що за життя останній спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 не приймав.

Зазначене також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 4822276 від 22.09.2004, відповідно до якого власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , значаться: Ѕ АДРЕСА_3 будинку - ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.1999 та свідоцтва про право на спадщину від 18.08.1999; ј частини будинку - ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.08.1999 та ј частини ОСОБА_3 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 20.07.1999 та дублікату свідоцтва про право на спадщину від 20.07.1999 (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАК № 136498, посвідченого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори 23.12.2014 Казьміна Н.Г. успадкувала після свої матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , Ѕ частину житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці Охтирської міської ради.

Згідно довідки уповноваженої квартального комітету «Дружба» Крючко Т.С. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 добросовісно та відкрито володіє Ѕ частиною житлового будинку з господарськими спорудами і прибудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а також половиною земельної ділянки даного домоволодіння з 1999 року і по даний час. Інша Ѕ частина вказаного домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_2 Будь-яких спорів щодо порядку володіння вказаним майном не існує, на частину нерухомості, якою володіє ОСОБА_1 ніхто не претендує (а.с. 31).

Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що безперервно протягом останніх 20 років, а саме з 1999 року по 2019 рік відкрито та добросовісно володіє Ѕ частиною житлового будинку по АДРЕСА_2 , оскільки отримала ј частину майна на законних підставах, іншу ј частину майна, яка і на цей час рахується за її померлою бабусею, самостійно утримує, проводить поточні і капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, будь-які особи, які б могли претендувати на це майно, відсутні.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У частині першій статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові № 755/16913/16-ц від 24.01.2019.

У даній справі позивачка, користуючись іншою від належної їй ј частиною житлового будинку, не мала сумніву, що на це майно претендує хтось інший, оскільки його власниця померла ще у 1985 році, спадкоємці отримали свої частки спадкового майна, ОСОБА_7 , як спадкоємець за законом помер у 2004 році та при житті не виявляв інтересу до даного майна, спадщину після смерті своєї матері не приймав, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду.

З інформаційної довідки №41, виданої інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 від 29.05.2019 слідує, що згідно з даними технічної інвентаризації станом на 23.05.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. «А-1Ж», прибудова «а», огорожа №1-2. Згідно інвентаризаційної справи, право власності на вищевказане майно станом на 23.05.2019 зареєстровано за ОСОБА_2 Ѕ частина, ОСОБА_1 ј частина та ОСОБА_3 - ј частина (а.с. 7).

Згідно приписів ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту такого права може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, з урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що доводи позивачки є обґрунтованими, а її порушені права підлягають відновленню шляхом визнання за нею права власності на визначене нею у позові майно за набувальною давністю, враховуючи визнання позову відповідачкою, а також те, що при цьому не порушуються права інших осіб. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачкою без відшкодування, враховуючи позицію позивачки щодо залишення судових витрат за нею .

На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 280-284, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Охтирська міська рада в особі відділу з питань державної реєстрації ОМР про визнання права власності на майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності за набувальною давністю на ј частку житлового будинку «А1ж» з прибудовою «а» та огорожею №1-2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати залишити за позивачкою без відшкодування.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Р.В.Сидоренко