Провадження № 22-ц/801/463/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 рокуСправа № 127/27544/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника скар-жниці, відповідачки-позивачки ОСОБА_3 адвоката Слізяка Н.Р., пред-ставника позивача-відповідача Публічного акціонерного товариства «УкрСиб-банк» Куйдана О.І., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну спра-ву за позовом

Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення

заборгованості за кредитним договором,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів, моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, її представника адво-ката Слізяка Назарія Романовича на рішення Вінницького міського суду Він-ницької області від 11 грудня 2018 року, ухвалене у приміщенні суду в м. Він-ниці за головування судді Сичука М.М.,

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство ( далі - ПАТ ) «Укр-Сиббанк» звернулося у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за догово-ром про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитними коштами, пені, посилаючись на наступні обставини. 28 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року № 514-VІ у Статут АКІБ «УкрСиббанк» внесені зміни, найменування банку змінене на Публічне акціонерне товариство «УкрСиб-банк», такі зміни не потягли реорганізації чи ліквідації цієї юридичної особи. Згідно умов кредитного договору банк надав ОСОБА_3 кредит в інозем-ній валюті у розмірі 119600,00 доларів США на строк не пізніше 27 листопада 2017 року відповідно до графіка погашення кредиту зі сплатою 12,30% річних протягом 30-ти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. У подальшо-му кожного наступного місяця процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов дійного правочину. Погашення кредиту повинно здійснюватися щомі-сяця, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. 03 лютого 2009 року між сторонами кредитного до-говору була укладена Додаткова угода № 1 про часткове перенесення строків оплати позичальником процентів за користування кредитними коштами, нара-хованих у листопаді та грудні 2008 року на грудень 2013 року та січень 2014 року відповідно; про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту не піз-ніше 27 листопада 2021 року; графік погашення кредиту викладений у новій ре-дакції. Банк взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі шляхом зара-хування кредитних коштів на поточний рахунок позичальниці, але ОСОБА_3 з грудня 2013 року не здійснює платежів для погашення суми заборгова-ності по нарахованих процентах, через що відповідно до підпунктів 4.6, 5.5 кре-дитного договору вона зобов'язана достроково повернути усю суму кредиту, повністю сплатити плату за кредит та пеню у розмірі подвійної облікової став-ки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. З урахуван-ням уточненого розміру позовних вимог станом на 08 грудня 2014 року забор-гованість відповідачки становить 6779,55 доларів США, з яких: 4417,78 доларів США кредитної заборгованості, 2361,77 долар США заборгованості за процен-тами. Сума заборгованості по пені станом на вказану дату склала 6405,59 гри-вень.

З метою забезпечення своєчасного, повного виконання ОСОБА_3 зо-бов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_7 28 листо-пада 2006 року укладений Договір поруки № 67526, відповідно до якого пору-читель зобов'язався у солідарному порядку та повному обсязі відповідати за ви-конання позичальницею усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. 03 лютого 2009 року між сторонами договору поруки укладена Додаткова уго-да № 1, за умовами якої ОСОБА_7 зобов'язався забезпечувати порукою змінене основне зобов'язання за кредитним договором.

На підставі викладеного позивач просив суд позов задоволити та стягнути на його користь з відповідачів у солідарному порядку суму боргу з повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит ( т. 1, а. с. 2-5, 124-125 ).

Справа розглядалася судами неодноразово.

15 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд із зустрічним по-зовом до ПАТ «УкрСиббанк» за участі ОСОБА_7 про визнання кредит-ного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів, відшкодування моральної шкоди ( т. 2, а. с. 226-231 ), де зазначає, що нею вжи-то заходів щодо дострокового погашення заборгованості у повному обсязі, на підтвердження чого існує квитанція від 12 листопада 2009 року № 59. За таких обставин ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 листопада 2009 року позов АКІБ «УкрСиббанку» до неї та ОСОБА_7 був залише-ний без розгляду. Додатковим підтвердженням відсутності заборгованості за кредитним договором є вимога банку від 07 серпня 2014 року № 31-4-31-08, відсутність у довідці розрахунку банку суми заборгованості за кредитом за пе-ріод з 28 листопада 2006 року по 08 грудня 2014 року, що констатовано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 21 вересня 2016 року за наслідками касаційного розгляду даної спра-ви.

Проте з липня 2008 року банк в односторонньому порядку без повідомлення ОСОБА_3, без її письмової згоди, у порушення підпункту 1.3.1. кредит-ного договору збільшив відсоткову ставку з 12,3% з поступовим підвищенням до 28,6%, що потягло станом на 2009 рік переплату коштів позичальницею на суму 3103,00 долари США. За весь період користування надміру сплаченими коштами позичальниці банк заборгував ОСОБА_3 5725,69 доларів США.

Через неправомірні дії банку позичальниця перенесла серцевий напад, отри-мала інвалідність вона понесла непоправні втрати, потребує на лікування знач-них матеріальних витрат. З 2009 року боржниця терпить порушення звичайного ритму життя, втратила роботу, постійно відчуває неспокій, страх, неприємні сновидіння. Як результат завдання моральної шкоди ОСОБА_3 просила суд задоволити її зустрічний позов, стягнути на її користь з банку у відшкоду-вання моральної шкоди сто тисяч гривень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року зустрічна позовна заява ОСОБА_3 прийнята до розгляду, об'-єднана в одне провадження з первісним позовом банку ( т. 2, а. с. 235 ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року первісні позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені частково, стягну-то солідарно на користь банку з ОСОБА_3, ОСОБА_7 суму боргу з повернення кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту від 28 листопада 2006 року № 0 у розмірі 6779,55 доларів США, з яких: 4417,78 доларів США становлять кредитну заборгованість, 2361,77 долар США - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, 477,42 гривень становить заборгованість з пені за порушення термінів повер-нення процентів за користування кредитом.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів, відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю. Стягнено з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у рівних части-нах витрати по сплаті судового збору у розмірі 1075,39 гривень ( т. 4, а. с. 38-44 ).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 11 грудня 2018 ро-ку, відповідачка-позивачка ОСОБА_3, її представник адвокат Слізяк Н.Р. оскаржують його в апеляційному порядку, просять скасувати це судове рішення в частині часткового задоволення позовних вимог банку, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову банку (т. 4, а. с. 47-53). Скаржники вважають оскаржуване судове рішення у частині задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним догово-ром незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуаль-ного права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У решті рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржуєть-ся.

06 березня 2019 року до апеляційного суду надійшов відзив представника АТ «УкрСиббанк» Захожої Д.А. на апеляційну скаргу, де вона зазначає про за-конність, обгрунтованість оскаржуваного рішення суду, ухвалення його з на-лежним встановленням обставин справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційну скаргу представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, про-аналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеля-ційна скарга ОСОБА_3, її представника адвоката Слізяка Н.Р. задоволен-ню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимо-гам.

Судом першої інстанції встановлені та не оспорюються учасниками справи наступні фактичні обставини справи. 28 листопада 2006 року між АКІБ «Укр-Сиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 був укладений договір № 0, відповідно до умов якого остання отри-мала кредит на споживчі цілі у розмірі 119600,00 доларів США зі сплатою 12,3% річних за користування кредитними коштами з терміном повернення не пізніше 27 листопада 2017 року.

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору погашення кредиту по-винно відбуватися щомісячно не пізніше визначеного числа кожного календар-ного місяця протягом всього строку дії договору.

Погашення нарахованих відсотків згідно з підпунктом 1.3.4 договору відбу-вається з 01 по 10 число включно кожного місяця, наступного за місяцем, за який були нараховані проценти.

Згідно з пунктом 1.5 зазначеного договору кредит наданий шляхом зараху-вання коштів на поточний рахунок позичальника у банку № 3400 для подальшого використання за цільовим призначенням.

03 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода № 1, згідно з якою частково перенесені строки сплати позичальницею процентів за користування кредитними коштами, нарахованих у листопаді та грудні 2008 ро-ку на грудень 2013 року та січень 2014 року відповідно; перенесений кінцевий термін поверненян кредиту - не пізніше 27 листопада 2021 року; графік пога-шення кредиту викладений у новій редакції.

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором 28 листопада 2006 року між АКІБ «Укр-Сиббанком», правонастуником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_7 був укладений договір поруки № 67526, відповідно до умов якого ОСОБА_7 зобов'язався солідарно з ОСОБА_3 відповідати за ви-конання всіх зобов'язань, які виникли з кредитного договору.

03 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_7 була укладена додаткова угода № 1, якою останній надав згоду забезпечувати порукою змінене основне зобов'язан-ня за кредитним договором.

На порушення умов кредитного договору з грудня 2013 року ОСОБА_3 не сплачує платежі для погашення заборгованості за спірним кредитним договором, через що банком були направлені відповідачам вимоги про усунен-ня порушень умов кредитного договору, які залишені без задоволення. Станом на 08 грудня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 6779,55 доларів США, з яких: 4417,78 доларів США кредитної заборгованості, 2361,77 долар США заборгованості за процентами, а також пеня за порушення строків повернення процентів за користування кредитом у сумі 6405,59 гри-вень.

Ухвалою суду першої інстанції від 03 жовтня 2017 року на задоволення клопотання представника відповідачки у ПАТ «УкрСиббанк» витребовувалися виписки по всіх аналітичних рахунках стосовно обліку операцій за кредитним договором від 28 листопада 2006 року № 0 з моменту його укладен-ня до 12 листопада 2009 року включно, зокрема у розрізі рахунків, які повинні були використовуватися для обліку нарахованих штрафів, пені за невиконання умов кредитного договору відповідно обліковій політиці та плану рахунків ПАТ «УкрСиббанк». Витребовувані додаткові документи від ПАТ «УкрСиб-банк» експерту не надавалися. Викладені в експертному висновку від 23 листо-пада 2017 року № 11.3/17-03 результати враховані судом при вирішенні спору. Суд виходив з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, оскільки даний розрахунок відповідачем належним чином не спростований. Призначена ухва-лою суду від 08 лютого 2018 року за клопотанням скаржниці повторна експер-тиза документів фінансово - кредитних операцій не проведена у зв'язку з неоп-латою її вартості.

Суд першої інстанції вказав, що правовідносини, які склалися між сторо-нами у справі, є договірними та врегульовані умовами дійсних правочинів, укладених ними, а також нормами статей 258, 526, 530, 536, 549-551, 553, 554, 572-593, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України.

Задовольняючи частково позов ПАТ «УкрСиббанк» про солідарне стягнен-ня з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 заборгованості за кредитним догово-ром, суд першої інстанції звернув увагу, що на виконання умов договору борж-ницею було погашено 104000,00 доларів США, з них 93909,91 доларів США за-раховано в якості суми основного боргу за дійсним зобов'язанням, 10090,09 до-ларів США погашено відсотків за кредитом. Як убачається із вказаних сум вони однозначно не є такими, що могли повністю погасити заборгованість за кредит-ним договором. Враховуючи позовну давність в один рік стосовно вимог про стягнення неустойки ( пені ), те, що банк звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7 25 грудня 2014 року, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з боржників пені за останні дванадцять місяців перед зверненням в суд у розмірі 477,42 гривень.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що самою позичальницею з огляду на її твердження про відсутність заборгованості за дійсним правочином суду для проведення судової експертизи не було надано такої кількості квитан-цій про внесення коштів в якості повернення кредиту, яка б свідчила про повне погашення заборгованості за умовами договору.

Погоджуючись повністю з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні, колегія суддів апеляційного суду вважає доцільним і необхідним підкреслити, що згідно висновку експерта за результатами прове-деної судової економічної експертизи від 23 листопада 2017 року № 11.3/17-03 операції ПАТ «УкрСиббанк» з надання кредиту, повноти нарахування і сплати процентів за користування кредитом ОСОБА_3 за договором від 28 лис-топада 2006 року № 0 документально не підверджуються, однак проведені з дотриманням норм чинного законодавства. Наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальниці по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу, наданий позивачем у позовній заяві відпові-дає умовам укладеного кредитного договору. Повний розрахунок позичальниці ОСОБА_3 перед ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту від 28 листопада 2006 року станом на 12 листо-пада 2009 року документально не підтверджується. За результатами досліджен-ня та згідно Додатку № 2 до висновку експерта заборгованість за кредитом і процентами ОСОБА_3 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним догово-ром від 28 листопада 2006 року № 0 розрахунково станом на 12 лис-топада 2009 року становила 7924,85 долари США, у тому числі 4850,71 доларів США - заборгованість за кредитом (основним боргом), 3074,14 доларів США - заборгованість за реструктуризованими процентами, нарахованими за період з 01 листопада 2008 року по 28 лютого 2009 року включно та несплаченими по-зичальницею. Отже повний розрахунок позичальниці ОСОБА_3 перед ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до умов договору від 28 листопада 2006 року № 0 про надання споживчого кредиту станом на 12 листопада 2009 ро-ку не підтверджується. Переплата процентів у розрахунку ОСОБА_3 за користування кредитом відповідно до укладеного договоруза період з 28 листо-пада 2006 року по 12 листопада 2009 року документально не підтверджується.

Оскаржуючи судове рішення від 11 грудня 2018 року, ОСОБА_3, її адвокат Слізяк Н.Р. вказують, що в ухвалі колегії суддів судової палати у ци-вільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року під час перевірки в межах каса-ційної скарги правильності правильності застосування судом першої та апеля-ційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права під час ухвален-ня Вінницьким міським судом Вінницької області рішення 07 вересня 2015 ро-ку, постановлення Апеляційний судом Вінницької області ухвали від 01 лютого 2016 року, які скасовані з направленням справи на новий розгляд до суду пер-шої інстанції, вказано на недоведеність банком заявлених позовних вимог. Фак-тично суд касаційної інстанції зробив висновок про неможливість встановити наявність заборгованості відповідачки без застосування спеціальних знань. Як наслідок судом призначалася судова економічна експертиза, висновок якої від-повідачку не задовільнив. На її думку експерт безпідставно дійшов висновку про повну співставність вимог банку з проведеними експертом розрахунками, експерт невірно здійснював розрахунки заборгованості та розподіляв сплачені ОСОБА_3 кошти відповідно до наданих банком виписок, рахунків. Скаржники загострюють увагу на сплату позичальницею згідно квитанції від 12 листопада 2009 року № 59 у погашення заборгованості 104 тисяч доларів США, що, на їхню думку, доводить повний достроковий розрахунок з позичальником та припинення із ним договірних відносин.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що всі доводи апеляцій-ної скарги не наводять достатньо вагомих, обгрунтованих, законних підстав для скасування правильного, обгрунтованого рішення суду першої інстанції.

Нормами статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні пра-ва щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених зако-ном. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випад-ків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що повного достро-кового погашення заборгованості позичальниці за умовами чинного строком до 27 листопада 2021 року договору про надання споживчого кредиту від 28 лис-топада 2006 року № 0 не відбулося. Згідно сформованого станом на 08 грудня 2014 року розрахунку заборгованості на дату 10 листопада 2009 року загальний залишок заборгованості становив 98 760,62 доларів США, що скла-дався із: 93 596,62 доларів США - залишок строкової заборгованості за креди-том, 5 164,00 долари США - залишок простроченої заборгованості за кредитом. Крім цього станом на 31 жовтня 2009 року заборгованість відповідачки по від-сотках становила 10 090,09 доларів США, що відображено у розрахунку станом на 08 грудня 2014 року. На указані дати аж до грудня 2013 року ОСОБА_3 продовжувала вносити кошти на погашення кредиту, розуміючи, що за квитан-цією від 12 листопада 2009 року № 59 сумою у 104 тисячі доларів США уся су-ма заборгованості за кредитними зобов'язаннями не може бути погашена.

Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідачки є дос-татньо зрозумілим та вичерпним. У ньому зазначені всі терміни, суми пога-шення та прострочення, ставки, які є необхідними для правильного вирішення справи. Викладені у позовній зави суми заборгованості повністю співпадають з наведеними у рохрахунку. Довідка-розрахунок банку є логічно-послідовним до-казом підтвердження заборгованості відповідачів. Вона відображає всі нараху-вання, визначені у розрахунку сум заборгованості, включає здійснені відпові-дачкою оплати та дозволяє простежити у часовому еквіваленті порядок нараху-вання заборгованості. Окремо належить відмітити, що довідка-розрахунок, на-дана банком, відповідає вимогам до оформлювання документів, встановленим ДСТУ 4163-2003, затвержених наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55.

Наявність заборгованості відповідачів підтверджується, крім іншого, випис-кою по кредитному договору, яка містить інформацію про рух коштів на балан-сі рахунку відповідачки: баланс станом на дату укладення кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції з визначенням дати їх проведення, самої операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами опе-рації.

Банківська виписка має статус первинного документу, що доводиться Пере-ліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції Украї-ни від 12 квітня 2012 року № 578/5 «Про затвердження Переліку типових доку-ментів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місце-вого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначен-ням строків зберігання документів», згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухобліку, податкових документах, віднесені касові, банківські документи; по-відомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових кни-жок.

Внесені на погашення кредитної заборгованості платежі розподілялися від-повідно до пункту 1.6 кредитного договору, де зазначено, що сторони погодили наступну черговість погашення грошових зобов'язань ОСОБА_3: про-строчена комісія ( якщо матиме місце прострочення ), строкова комісія, про-строчені проценти ( якщо матиме місце прострочення ), строкові проценти, про-строчена сума основного боргу ( якщо просторочення матиме місце ), строкова сума основного боргу, штрафні санкції за договором. Пунктом 1.7 передбачено, що у випадку переказу, перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов'язань позичальниці за укладеним договором з порушен-ням вищевказаної черговості, банк вправі самостійно перерозподіляти кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов'язань, відповідно до викладеної у пункті 1.6 договору черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

Апеляційний суд вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції закон-ним, обгрунтованим, справедливим.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року кожен має право на справедливий і публіч-ний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безсторон-нім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'-язків цивільного характеру. Вимога пункту першого статті 6 Конвенції щодо обгрунтування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання у першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за-лишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо ви-знає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм ма-теріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, її представника адвоката Слізяка Назарія Романовича залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 березня 2019 року.

Суддя-доповідач: Т.О. Денишенко

Судді: В.П. Рибчинський

Л.О. Голота