Провадження № 2/537/240/2019
Справа № 537/5409/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Грицькової Я.С., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 28 у будинку № 1 по вулиці Чумацький Шлях у місті Кременчуці.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_5) у місті Кременчуці Полтавської області. В зазначеному житловому приміщенні зареєстровані ОСОБА_1 власник, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Проте відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2006 року та по теперішній час не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4. А тому ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засідання позов підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись у передбаченому законом порядку, в тому числі через оголошення на веб-сторінці Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомили, відзив не направили.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідачів.
Суд, заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується договором дарування квартири, посвідченим 22.03.2002 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за №3069, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №74622957 від 02.12.2016 року, довідкою №61/4619, виданою 29.11.2016 року КП «КМБТІ».
Довідкою виданою 23.10.2018 року ТОВ «Місто для людей Кременчук» підтверджено, що в квартирі АДРЕСА_1 (ОСОБА_5) у місті Кременчуці зареєстровано шестеро осіб, а саме ОСОБА_1 власник, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Згідно ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі:1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Згідно акту про не проживання від 23.10.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2006 року та по теперішній час.
Наявність реєстрації у зазначеному житловому приміщенні відповідачів порушує право власності позивача, а саме позбавляє його права розпоряджатися власним майном на свій розсуд.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Так, судом встановлено, що відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_6, власником якого є позивач. Проте, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у зазначеному житловому приміщенні з 2006 року і по теперішній час.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити, визнати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №28 в будинку №1 по вулиці Чумацький шлях у місті Кременчуці Полтавської області.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 29, 317, 319, 386, 391, 401, 406ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №28 в будинку №1 по вулиці Чумацький шлях у місті Кременчуці Полтавської області.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №28 в будинку №1 по вулиці Чумацький шлях у місті Кременчуці Полтавської області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн., сплачений останнім при подачі позову.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн., сплачений останнім при подачі позову.
Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Враховуючи пункт 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення суду складено 18.03.2019 року.
Суддя: І.І.Дядечко