Дата документу 12.06.2019
Справа № 334/1489/19
Провадження № 2/334/2046/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі Головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Остапенко Є.О., представника третьої особи: Кудрі Т.А., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Третя особа: ОСОБА_3 , Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані споруди,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Третя особа: ОСОБА_3 , Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про визнання права власності на самочинно збудовані споруди.

Представник позивача просив суд призначити справу до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача надала суду клопотання про закриття провадження по даній справі та пояснила суду, що відповідно до п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 р. №294 встановлено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п.п. 1, 2. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій: або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування. їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги наявність у відповідача статусу суб`єкта владних повноважень. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області як структурний підрозділ Держаної архітектутрбно-будівельної інспекції України, може виступати відповідачем у справах щодо оскарження законності його рішень та/або дій як суб`єкта владних повноважень.

Представник відповідача вважає, що якщо на думку позивача з боку відповідача - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, порушуються права позивач, то він має звернутися до адміністративного суду з відповідним позовом.

Проте, предметом позову даної справи є визнання за Позивачем права власності на об`єкти нерухомості. Підставам для задоволення позову є наявність у позивача прав на визнання за ним власності на самочинне збудовані будівлі та споруди відповідно ст. ст. 375, 376 Цивільного Кодексу України (даті -ЦК України) передбачених для власників земельної ділянки.

Відповідно до норм діючого законодавства та судової практики при дослідженні питання про те, хто саме повинен виступати відповідачем у даній категорії спорів, враховується таке.

Виходячи з того, що ст. 376 ЦК України «Самочинне будівництво» знаходиться в розділі 27 ЦК України під назвою «Право власності на землю (земельну ділянку)», в якому міститься визначення землі (земельної ділянки) як об`єкта права власності (ст. 373 ІДК України), визначення суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) (ст. 374 ЦК України), визначається зміст прав власника на забудову земельної ділянки (ст. 375 ЦК України), то відносини щодо визнання права на самочинне будівництво видаються саме як земельно-правові. Незважаючи на те, що ці відносини регулюються і містобудівним законодавством України, їх необхідно розглядати не в контексті повноважень органів, що здійснюють державне регулювання у сфері містобудування і виступають як суб`єкти владних повноважень, а як реалізацію компетенції у сфері здійснення повноваження власника землі. Оскільки забудова, як правило, має місце на території населених пунктів, то згідно зі ст. 12 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних, міських рад. Оскільки земельні питання належать до виключної компетенції рад, то відповідачами не можуть бути їх виконавчі органи відповідних місцевих рад.

Виходячи з викладеного, представник відповідача вважає, що провадження по даній справі слід закрити, а позивачу запропонувати звернутися або з адміністративним позовом або змінити відповідача по справі.

Представник позивача не погодився з думкою представника відповідача та пояснив суду, що на теперішній час він готує відповідні документи, а саме інвентаризаційні документи, які в подальшому надасть Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області для оформлення дозволу для реєстрації права власності, тому, в подальшому він можливо залишить дану позовну заяву без розгляду.

Представник третьої особи: Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради у підготовчому судовому засіданні пояснив, що не має сенсу взагалі розглядати дану справу у судовому порядку, оскільки на час звернення ОСОБА_2 до суду набрали чинності (18.01.2019) зміни до Порядку №158, а саме: з додатків 1, 2 та 3 виключено інформацію щодо відповідності місця розташування об`єкта вимогам державних будівельних норм, що отримана виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури.

Дані зміни спростили процедуру прийняття в експлуатацію самовільно побудованих об`єктів нерухомого майна.

Отже, починаючи з 18.01.2019 позивач мала повне право звернутися до відповідача повторно, так як єдина підстава для повернення відповідачем документів щодо прийняття в експлуатацію самовільно побудованих об`єктів нерухомого майна (прибудов літ.а3, літ.а4, літ.а5) відпала сама собою із затвердженням наказом Мінрегіону України від 14.12.2018 №342 змін до Порядку №158.

На підставі викладеного, представник вважає, що право власності на прибудови повинні бути визнані не рішенням суду, а в порядку, визначеному Порядком №158 зі змінами від 14.12.2018.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яким чинні Господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс Українивикладено у новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 року №8 із змінами, згідно з пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Відповідно до пункту 3 цього Положення основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме: внесення на розгляд Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань, що належать до сфери діяльності Держархбудінспекції; здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Викладене вказує, що зазначені у позові правовідносини є публічно-правовими, а справи зі спорів, що виникають між суб`єктами цих відносин, є адміністративними.

У зв`язку з цим юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів, у тому числі й ті, які виникають під час виконання повноважень: у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (закони України від 16 листопада 1992 року №2780-ХІІ "Про основи містобудування", від 17 лютого 2011 року №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", від 20 травня 1999 року №687-XIV "Про архітектурну діяльність", від 5 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", частина восьма статті 4 Закону України від 25 грудня 2008 року № 800-VI "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", частина п`ята статті 11 Закону України від 5 листопада 2009 року № 1704-VI "Про будівельні норми"); у сфері ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури (статті 17 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV "Про архітектурну діяльність", Закон України від 1 червня 2000 року №1775-ІІІ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності").

Відповідно до абзацу першого частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-IV у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Згідно з підпунктом 3 пункту "б" частини першої статті 31 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій, зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу.

З наведених норм законодавства вбачається, що спори, які виникають з приводу самочинного будівництва, є публічно-правовими, оскільки виникають за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних відносинах надані йому законодавством владні управлінські функції стосовно забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян. Справи за позовом такого суб`єкта належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори між фізичними особами та суб`єктом публічно-правових відносин - Управлінням державного архітектурно-будівельно контролю Запорізької міської ради, які виникають під час виконання ним повноважень у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду і з приводу самочинного будівництва.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому є підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ч.2 ст.256, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Третя особа: ОСОБА_3 , Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані споруди.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Ю.Козлова