У Х В А Л А

05.06.2019 Справа №607/11035/13-ц

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О.М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

та учасників справи:

заявника ОСОБА_1 представника заявника ОСОБА_2

державний виконавець Лірук І. П.

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі скаргу ОСОБА_1 , на дії та рішення державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, стягувач ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на дії та рішення державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, стягувач ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору.

У вказаній скарзі просить визнати протиправними дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо відкриття виконавчого провадження ВП №57977901 з приводу примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі №607/1103 5/13-ц виданої 09.12.2013 Тернопільським міськрайонним судом, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58712090 з приводу примусового виконання постанови №57977901 виданої 28.12.2018 Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 7446,00 гри. та постанови про відкритгя виконавчого провадження ВП№58712482 від 01.04.2019 з привод7 примусового виконання постанови ВП№57977901 від 28.02.2019 про стягнення 150.00грн. витрат на виконавче провадження. Також скасувати постанову державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження ВП №57977901 від 28.12.2018 щодо примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі №607/11035-13-ц виданої 09.12.2013 Тернопільським міськрайонним судом, постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 57977901 від 28.12.2018, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58712090 від 01.04.2019 щодо примусового виконання постанови №57977901 від 28.12.2018 виданої Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№58712482 від 01.04.2019 з приводу примусового виконання постанови ВП№57977901 від 28.02.2019 виданої Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

В обґрунтування скарги зазначив, що дії та постанови державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Виконавець вказані вимоги не виконав. Таким чином сплили строки пред`явлення виконавчого документу до боржника.

Також слід зазначити, що в згаданій автоматизованій системі виконавчого провадження, є інформація про відмову у відкритті виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_4 ., яка є стягувачем у відкритому 28.12.2018 ВП №57977901.

Скаржник та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали та просять її задовольнити.

У судовому засіданні державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області відносно скарги заперечив та просить відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

У судовому засіданні представник стягувача відносно скарги заперечив, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення скаржника, представника скаржника, державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, представника стягувача, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 09 грудня 2013 року, справа №607/11035/13-ц, визнано мирову угоду, яка укладена між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_1 , згідно умов якої сторони погодилися на взаємні поступки. Ухвала суду набрала законної сили.

28.12.2018 державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57977901 від 28 грудня 2018 року щодо примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі № 607/11035/13-ц, виданої 09.12.2013.

Відповідно до статті 175 ЦПК України 2004 року мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (чинного, на момент затвердження мирової угоди) виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 5 статті 3 вказаного Закону було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак, Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди вона не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Водночас, у разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови у задоволенні указаного позову.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-274цс15.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VII, яким врегульовано питання виконання рішень суду.

Так відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

15 грудня 2017 року набрали чинності нова редакція ЦПК України, де в ч. 2 ст. 208 зазначено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (ч. 3 ст. 208 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. 2 ст. 12Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином ухвала про затвердження мирової угоди являється виконавчим документом і може бути пред`явлена до примусового виконання.

Посилання заявника, що стягувачем пропущено три річний строк пред`явлення до виконання, який почав діяти після набранням законної сили ухвали суду є безпідставним, оскільки на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди вона не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою і вказаний у ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» слід рахувати з моменту набранням чинності новою редакцію ЦПК України тобто від 15 грудня 2017 року, який передбачив у ст. 208, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

За таких обставин, на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, ухвала суду про затвердження мирової угоди являлася виконавчим документом і строк пред`явлення її до виконання не пропущено.

Однак суд вважає, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57977901 від 28 грудня 2018 року щодо примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі № 607/11035/13-ц, виданої 09.12.2013, не було враховано вимоги ст. 208 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ст. 208 ЦПК України передбачає, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

Вимоги до виконавчого документа встановлено у статті 4 Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи ухвала про затвердження мирової угоди №607/11035/13-ц від 09.12.2013, не відповідає вимогам передбаченим статтею 4 Законом України «Про виконавче провадження», оскільки була постановлена до набранням чинності вищевказаним законом. Стягувач не звертався до суду щодо приведення її у відповідність із зазначеними вимогами закону.

Згідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Враховуючи, що ухвала про затвердження мирової угоди №607/11035/13-ц від 09.12.2013, не відповідає вимогам передбаченим статтею 4 Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувану, а не відкривати виконавче провадження.

За таких обставин, слід скасувати постанову державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження ВП №57977901 від 28 грудня 2018 року щодо примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі № 607/11035/13-ц, виданої 09.12.2013.

Щодо скасування постанов про стягнення виконавчого збору ВП №57977901 від 28.12.2018, постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №58712090 від 01.04.2019, щодо примусового виконання постанови №57977901 від 28.12.2018, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58712482 від 01.04.2019 з приводу виконання постанови ВП №57977901 від 28.02.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 2 статті 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Із змісту скарги вбачається, що боржником у виконавчому провадженні оскаржуються дії та рішення державного виконавця, пов`язані не з виконанням виконавчого документа, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, а саме щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №57977901 від 28.12.2018, винесеної державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №57977901 від 28.02.2019 тобто рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання не судового рішення, а рішення інших органів (посадових осіб), зокрема державного виконавця державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Таким чином, вказані вимоги ОСОБА_5 повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що слід закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, стягувач ОСОБА_4 про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №57977901 від 28.12.2018, постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №58712090 від 01.04.2019, щодо примусового виконання постанови №57977901 від 28.12.2018, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58712482 від 01.04.2019 з приводу виконання постанови ВП №57977901 від 28.02.2019, з підстави, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Одночасно, суд повідомляє позивача, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Тернопільського окружного адміністративного суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити частково скаргу ОСОБА_1 , на дії та рішення державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, стягувач ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору.

Скасувати постанову державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження ВП №57977901 від 28 грудня 2018 року щодо примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі № 607/11035/13-ц, виданої 09.12.2013.

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, стягувач ОСОБА_4 про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №57977901 від 28.12.2018, постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №58712090 від 01.04.2019, щодо примусового виконання постанови №57977901 від 28.12.2018, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58712482 від 01.04.2019 з приводу виконання постанови ВП №57977901 від 28.02.2019.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з відповідним позовом на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства України до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 07 червня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко