Дата документу 03.06.2019 Справа № 554/2979/19
Провадження №2/554/1549/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Кучеренко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 21.02.2019 року у розмірі 40631344,50 гривень.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 21.02.2019 року між ним в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір позики з кінцевим строком повернення позики до 06.03.2019 року включно. Відповідно до п.1 Договору, позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 40631344,50 гривень, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день укладення цього Договору (1 долар США = 27.087563 гривень), складає еквівалент 1500000 доларів США, а позичальник прийняв позику.

Позичальник в строк, обумовлений сторонами, не повернув суму позики у розмірі 40631344,50 гривень, що підтверджується відсутністю нотаріальної заяви позикодавця, також тим, що примірник договору, належний позикодавцеві, не був повернутий позичальнику. Отже, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 40631344,50 гривень заборгованості за договором позики.

Ухвалою суду від 03.05.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Позивач ОСОБА_1 та його представник до суду не з`явилися, представник надав заяву, згідно якої просив позов задовольнити та розглядати справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги повністю визнали.

Також, до суду через канцелярію надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , в якій відповідач просив прийняти визнання ним позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40631344,50 гривень заборгованості за договором позики від 21.02.2019 року.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно матеріалів справи, у підготовчому засіданні відповідачОСОБА_2 подав суду заяву про визнання позову повністю, керуючись при цьому вимогами ст.ст.49,200,206 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З матеріалів справи не встановлено обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Щодо наявності законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову через визнання відповідачем позову, суд виходить з наступного.

Наявними у матеріалах судової справи письмовими доказами підтверджується, що 21.02.2019 року між позивачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів у розмірі 40631344,50 гривень, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день укладення цього Договору (1 долар США = 27.087563 гривень) складає еквівалент 1500000 доларів США з кінцевим строком повернення позики до 06.03.2019 року включно (а.с. 6-12 - договір позики).

Факт отримання відповідачем грошових коштів від позивача підтверджується саме договором позики від 21.02.2019 року.

Позичальник в строк, обумовлений сторонами, не повернув суму позики у розмірі 40631344,50 гривень, що підтверджується відсутністю нотаріальної заяви позикодавця, також тим, що примірник договору, належний позикодавцеві, не був повернутий позичальнику.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник, як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 1051 ЦК України встановлює, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних щодо стягнення заборгованості за невиконання умов договору позики від 21.02.2019 року у розмірі 40631344,50 гривень.

При розгляді справи у суду відсутні дані, які б викликали обґрунтований сумнів щодо достовірності обставин визнаних сторонами та добровільності їх визнання.

З урахуванням всього наведеного вище, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову через визнання відповідачем позову та відповідно для стягнення на користь позивача заборгованості за договором позики від 21.02.2019 року у сумі 40631344,50 гривень. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 9605,00 гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 200, 206, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 21.02.2019 року у розмірі 40631344,50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в сумі 9605,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя: А.М.Чуванова