Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2019 Справа №607/15581/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів в її користь на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що їхня донька, яка проживає разом з нею, навчається на першому курсі денної форми навчання ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського МОЗ України», у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки, зокрема, на підставі виконавчого листа у справі №2-5518 2007 р., від 05 жовтня 2007 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19 вересня 2007 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, після досягнення донькою повноліття, у зв`язку з продовженням нею навчання, виникла необхідність у стягненні аліментів, оскільки їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність позивачки звернення до суду. Із своїх доходів ОСОБА_1 не в змозі повністю забезпечити повноцінне навчання та утримання доньки.

Просить суд стягувати із ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, і до досягнення донькою 23-х річного віку або до закінчення навчання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечили, подав суду відзив на позовну заяву у якому вказує на те, що на підставі виконавчого листа у справі №2-5518/2007 р. від 05 жовтня 2007 року з нього на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19 вересня 2007 року до досягнення дитиною повноліття 30 червня 2019 року. Орієнтовна сума виплачених аліментів, починаючи із 19.09.2007 року до 30 липня 2019 року становить близько 749 000 грн., що еквівалентно 28 800 доларів США. Позивач у своїй заяві обґрунтовує необхідність стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини тим фактом, що після досягнення повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_3 продовжує навчання у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського МОЗ України», медичного факультету денної форми навчання. Однак, позивач у своїй позовній заяві не навела доказів скрутного матеріального становища її та доньки, інших обставин, які б свідчили про необхідність надання матеріальної допомоги, а також того, що у відповідача є можливість надавати таку допомогу. Також зазначає, що він проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в Управлінні Служби безпеки України в Тернопільській області з 05 квітня 2005 року по 05 серпня 2016 року. У 2010 році помер його батько - ОСОБА_5 Матір відповідача, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонер, з 2009 року хворіє на невиліковну хворобу, яка вразила опорно-руховий апарат. Прогрес хвороби призвів до повної втрати працездатності матері та отримання нею ІНФОРМАЦІЯ_4 І-ї (першої) групи інвалідності підгрупи ОСОБА_7 , з довічним строком, інвалідності, не здатна до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду. З огляду на це, ОСОБА_2 був змушений звільнитися з роботи. З цього часу він здійснює постійний догляд та утримання матері - інваліда І-ї групи. Допомоги в питаннях утримання та догляду матері йому ніхто не надає. Неможливість залишення матері обмежує його в питаннях пошуку роботи, адже він не може працювати повний робочий день, відбувати у відрядження тощо. Разом з цим, стан його здоров`я є не задовільним. Хворіє на гіпертонічну хворобу 2 стадії, аневризма міжпередсерцевої перегородки та панкреатит. Лікування вказаних захворювань вимагає значних фінансових витрат, обмежує фізичне та психоемоційне навантаження. Матеріальне становище відповідача є незадовільним. він перебував на обліку в центрі зайнятості м. Тернополя у статусі безробітного з 29.08.2018 р. по 31.07.2019 р. Отримував допомогу по безробіттю до 01 червня 2019 року. З вказаної дати виплати припинено. 31 липня 2019 року знятий з обліку в міському центрі зайнятості м. Тернополя. Призначення виплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, погіршить його матеріальне становище. Інших джерел доходу відповідач не має. Майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав не має. ОСОБА_3 навчаючись за рахунок коштів державного бюджету в ДВНЗ «Тернопільський медичний університет імені І.Я. Горбачевського МОЗ України», отримує підвищену академічну стипендію в розмірі 1 660 грн. щомісячно та користується пільгами у даному вищому навчальному закладі, які передбачені їй, як дочці учасника бойових дій. Відповідач зазначає, що, з огляду на вищевикладене, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 24.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.).

У даному шлюбі народилася дитина: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 24.07.2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області), яка на даний час є повнолітньою, проживає із матір`ю ОСОБА_1 (Довідка №224, видана ДП 3 ЖЕК13 ЖБК).

Згідно Довідки №05/1-18/567 від 17.04.2019 р., ОСОБА_3 є студентом першого курсу, ММ-109 групи медичного факультету, спеціальність «Медицина» ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України». Навчання здійснюється на державній основі, форма навчання денна, повний курс навчання триває до червня 2024 року.

Як вбачається із Довідки про доходи №07/3855 від 06.08.2019 року, виданої Тернопільським державним медичним університетом ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України, ОСОБА_3 отримує стипендію, загальна сума її доходу за період із лютого по липень 2019 року включно складає 8 140 грн.

Згідно Довідки №87 від 08.08.2019 року та Довідки про доходи №07/100 від 05.08.2019 року, ОСОБА_1 працює в комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради на посаді біохіміка клініко-діагностичної лабораторії із 19.02.1999 року ( наказ № 10-ос від 18.02.1999 року) та продовжує працювати по теперішній час. ЇЇ дохід за період із серпня 2018 року по липень 2019 року складає 107 754,47 грн.

ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в Управлінні Служби безпеки України в Тернопільській області з 05 квітня 2005 року по 05 серпня 2016 року. Наділений статусом «учасник бойових дій», про що свідчить Посвідчення серії НОМЕР_3 , видане 09 лютого 2016 року Службою безпеки України.

Наказом Служби безпеки України від 16 липня 2016 року №851-ос звільнений з військової служби за підпунктом «а» пункту 61 та підпунктом «д» пункту 62 (через сімейні обставини або інші поважні причини) та пунктом 88-1 (у запас Служби безпеки України) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.

Як вбачається із Довідки до акта огляду МСЕК, ОСОБА_6 , яка є матір`ю відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_5 , є інвалідом першої групи довічно, потребує постійного стороннього догляду.

Згідно Довідки, виданої 24 липня 2019 року Військово-медичною службою УСБ України в Тернопільській області, ОСОБА_2 знаходиться на «Д» обліку з приводу діагнозу: гіпертонічна хвороба 2 стадії, аневризма міжпередсерцевої перегородки та панкреатит.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості у статусі безробітного з 29.08.2018 р. по 31.07.2019 р. (Довідка №3064 від 01.08.2019 року).

На даний час, ОСОБА_2 одержує допомогу - компенсацію за надання соціальних послуг за інвалідом І-ї групи в розмірі 301,05 грн. (Довідка №2538, видана Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради від 02.10.2019 року). Інших доходів не має.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №174784017 від 23.07.2019 р., за ОСОБА_2 не зареєстровано нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів повинен враховувати обставини, що мають істотне значення, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, тощо.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів: одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання не підлягає до задоволення. При цьому суд зазначає, що однією із обставин, які суд повинен враховувати при визначенні обов`язку батьків сплачувати аліменти на повнолітніх дітей, є їх можливість у наданні такої допомоги. Так, судом з`ясовано, що відповідач на даний час не працює, має незадовільний стан здоров`я, здійснює догляд за матір`ю інвалідом І-ї групи, доходи ОСОБА_2 складаються із соціальних допомог, а саме компенсації за надання соціальних послуг за інвалідом І-ї групи, які є незначними. Крім цього, суд зауважує, що повнолітня ОСОБА_3 на утримання якої позивач просить стягувати аліменти, отримує щомісячно стипендію, а тому має можливість самостійно забезпечувати своє утримання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 11 жовтня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан