Провадження № 2/760/257/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представників відповідача- Влодек О.А., Дідурик Л.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги;

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про зобов`язання провести перерахунок розміру плати за централізоване опалення, зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги, звільнення від плати за комунальні послуги централізованого опалення місць загального користування та зобов`язання вносити відповідні відомості до квитанції на житлово-комунальні послуги, суд

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернувся до суду і просить стягнути з відповідачки 11 933 , 44 гр. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 1 377, 88 гр. - інфляційних витрат, 385, 30 гр. - 3% річних.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі призначено на 16 жовтня 2018 року.

В зазначене судове засідання представник позивача не з`явився.

20 грудня 2018 року було постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 16 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року до розгляду з первісним позовом буй прийнятий зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про зобов`язання провести перерахунок розміру плати за централізоване опалення, зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги, звільнення від плати за комунальні послуги централізованого опалення місць загального користування та зобов`язання вносити відповідні відомості до квитанції на житлово-комунальні послуги до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року підготовче провадження в справі було закрито, справа призначена до судового розгляду на 18 лютого 2019 року.

18 лютого 2019 року від представника позивача за первісним позовом на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 12 квітня 2019 року.

Проте в судове засідання 12 квітня 2019 року представник позивача не з`явився, не повідомивши про причину неявки.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача було отримано всі судові повітки в зазначеній справі, а також копії ухвал суду, що направлялися на його адресу, зазначену в первісному позові, він володів інформацією про продовження розгляду його позовної заяви, в подальшому неодноразово отримував судові повістки про час розгляду справи, однак у судові засідання не з`являвся.

/ т.1, а.с. 149 - 150; 156; 158;, т.2, а.с. 8 - 9 /

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки представника позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Аналіз приведеного вище свідчить про те, що саме представник позивача не проявляє зацікавленості у розгляді справи, не з`являється до суду з метою її розгляду з урахуванням виниклого між сторонами спору.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В свою чергу, відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме:

-повторна неявка позивача поспіль у судове засідання;

-належне повідомлення позивача про час розгляду справи;

-відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду;

-неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті;

-відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Не дивлячись на тривалість перебування справи в провадженні суду, наявність в провадженні зустрічного позову, неодноразової неявки позивача в судові засідання, а також неподання доказів поважності причин неявки в судові засідання, розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Неявка представника позивача в судове засідання є перешкодою для дотримання даних принципів, оскільки суд позбавлений права приймати участь у збиранні доказів у справі.

Крім того, звертаючись до суду з зустрічним позовом, позивачка спростовує приведені позивачем за первісним позовом докази, надаючи докази протилежного.

В свою чергу представник відповідача, не з`являючись до суду, відзив на зустрічний позов не подав, приведених в зустрічному позові обставин не спростував, як і не подав заяви про розгляд справи в його відсутності.

Суд вважає, що ці обставини є перешкодою для розгляду справи в відсутності представника позивача. а тому первісний позов підлягає залишенню без розгляду

Керуючись ст.ст.49,223, 257 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 05 червня 2019 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва