Справа № 199/1595/19
УХВАЛА

01.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Скрипник О.Г.

за участю секретаря Шеленок С.М.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2.

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, звернувся з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2.

Подання обгрунтовується тим, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 50443919 з виконання виконавчого напису № 780 від 02.04.2014 виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 361 896,02 грн.

Боржник за вищезазначеним виконавчим провадженням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянин України. Державним виконавцем 04.03.2016 року керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до відома.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити (адреса вказана у запиті, дата номер запиту) майно належне боржнику на праві власності відсутнє/у разі наявності вказати.

Виконавцем (10.01.2019) на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

ОСОБА_2 одержує доходи в ТОВ "Акваторія", однак кошти по рішенню суду не сплачує.

Керуючись ст.ст. 68, 69, 70 ЗУ "про виконавче провадження" 15.11.2018р винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника та направлено до бухгалтерії підприємства.

23.11.2019р керуючись ст. 56 ЗУ "про виконавче провадження" винесено постанову про арешт майна боржника.

В ході проведення виконавчих дій згідно відповіді Державної фіскальної служби України встановлено, що боржникові належить р/р в АТ КБ "Приватбанк" на який у свою чергу керуючись ст. 56 "про виконавче провадження" 15.11.2018 накладено арешт, копію постанови направлено до установи банку для належного виконання.

З метою опису майна боржника в рахунок погашення боргу державним виконавцем 06.12.2017 та 12.12.2017 року разом із представником стягувача здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: м. Дніпро, вул. Кожемяки, 9. кв. 104 однак майно на яке можливо звернути стягнення з метою задоволення вимог стягувача в квартирі відсутнє.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

В судовому засіданні державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, просив подання задовольнити.

ОСОБА_2, в судове засідання не викликався, оскільки у відповідності до ст. 441 ЦПК України суд розглядає подання без виклику сторін та інших заінтересованих осіб.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 441 ЦПК України 1. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. 4. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до статті 446 Цивільного процесуального кодексу України Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, повязані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на свободу пересування, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визначається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага та усунення випадків ухилення особи від виконання своїх зобовязань, що у свою чергу є порушенням інтересів інших членів суспільства та закону. Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення справедливих вимог моралі, громадянського порядку і загального добробуту в суспільстві.

Пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань.

Пунктом 5 частини першої ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України № 3857-ХІІ у редакції від 01.10.2016 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ч.5 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 встановлено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону;

закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 50443919 з виконання виконавчого напису № 780 від 02.04.2014 виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 361 896,02 грн.

Боржник за вищезазначеним виконавчим провадженням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянин України. Державним виконавцем 04.03.2016 року керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до відома.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити (адреса вказана у запиті, дата номер запиту) майно належне боржнику на праві власності відсутнє/у разі наявності вказати.

Виконавцем (10.01.2019) на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

ОСОБА_2 одержує доходи в ТОВ "Акваторія", однак кошти по рішенню суду не сплачує.

Керуючись ст.ст. 68, 69, 70 ЗУ "про виконавче провадження" 15.11.2018р винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника та направлено до бухгалтерії підприємства.

23.11.2019р керуючись ст. 56 ЗУ "про виконавче провадження" винесено постанову про арешт майна боржника.

В ході проведення виконавчих дій згідно відповіді Державної фіскальної служби України встановлено, що боржникові належить р/р в АТ КБ "Приватбанк" на який у свою чергу керуючись ст. 56 "про виконавче провадження" 15.11.2018 накладено арешт, копію постанови направлено до установи банку для належного виконання.

З метою опису майна боржника в рахунок погашення боргу державним виконавцем 06.12.2017 та 12.12.2017 року разом із представником стягувача здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: м. Дніпро, вул. Кожемяки, 9. кв. 104 однак майно на яке можливо звернути стягнення з метою задоволення вимог стягувача в квартирі відсутнє.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Враховуючи, що державним виконавцем вжито всіх заходів, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 5 частини першої статті 6, частиною четвертою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», пунктом 8 статті 19, пунктом 4 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31.03.1995 №231, статтею 441,446 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта, громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 до виконання ним зобовязань, покладених на нього відповідно до виконавчого провадження № 50443919 з виконання виконавчого напису № 780 від 02.04.2014 виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 361 896,02 грн.

Ухвалу для виконання направити до Державної прикордонної служби України (01034, м.Київ вул. Володимирська, 26) та Головному управлінню Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, пл. Троїцька 2а).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в пятнадцятиденний строк апеляційної скарги з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Скрипник