Справа № 456/212/19
Провадження № 2/456/650/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

за участю секретаря -Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 30 420,94 грн., що складається з процентів, пені за прострочене зобов`язання, штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової), а також судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.05.2010 між «Приватбанком» (далі Банк) та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» , які викладені на банківському сайті складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідача, станом на 06.12.2018 утворилась заборгованість у розмірі 30 420,94 грн., яка складається з заборгованості за процентами 18 742 грн., заборгованості за пенею 9754,13 грн., 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 1424,81 гривень штрафу (процентної складової).

Представник АТ КБ «Приват Банк» у судове засіданні не з`явився, подав заяву згідно якої просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також надав відповідь на відзив згідно якої посилається на те, що при оформленні кредиту заява на оформлення кредиту підписується повнолітньою дієздатною особою, чим підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою і Тарифи складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Укладення договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов і Тарифів.

З копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду на укладення

договору шляхом отримання кредитної картки «універсальна» та особистим підписом засвідчив, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім цього, зазначає, що він ознайомлений і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді. Також до матеріалів позовної заяви долучено довідку про умови використання кредитки «універсальна 55 днів пільгового періоду» з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено процентну ставку у розмірі 2,5%(30%) на рік, вказано розміри комісій та штрафів.

Таким чином Сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови. Банк надав відповідачу кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, відтак між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким неоспорений, наданий банком розрахунок заборгованості також не спростований відповідачем належними та допустимими доказами по справі, а отже, є законні підстави для стягнення з відповідача заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Венгрин М.В. у судове засіданні не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

В попередніх засіданнях представник відповідача позовні вимоги заперечив, з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Зокрема покликався на те, що згідно копії анкети заяви, яка додана позивачем до позовної заяви, відповідач звернувся до банку за отриманням послуги з оформлення зарплатної картки, про що свідчить відповідна відмітка у такій. Тобто згідно даної заяви відповідач не висловлював жодного бажання щодо отримання іншої картки з встановленням кредитного ліміту. Зарплатна картка є дебетною та дозволяє клієнту користуватися виключно власними грошовими коштами, жодного кредитного ліміту на неї не встановлюється. Позивачем та відповідачем не було погоджено всіх істотних умов кредитного договору, які є обов`язковими для визнання договору укладеним, не був узгоджений розмір кредитного ліміту, оскільки у графі «Розмір кредитного ліміту» анкети заяви наданій позивачем відсутні будь які записи. Окрім цього вважає, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи обслуговування кредитних карт, на які посилається позивач не можуть визнаватись як складова частина кредитного договору укладеного між сторонами, оскільки вони стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, однак не мають підпису, його реквізитів, відсутні дата їх складання або підпису сторонами, а також немає жодної ідентифікуючої ознаки, яка б могла дозволити встановити факт обізнаності позичальника саме із цими умовами та тарифами на момент підписання заяви про отримання кредиту. Також вважає, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах які вказані банком у позовній заяві та не містить даних про те, за якою карткою зроблено цей розрахунок.

У зв`язку з тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору № б/н від 07.05.2010 р. між сторонами, факту видачі кредитної картки та зарахування коштів на цю карту просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на укладений між банком та ОСОБА_1 кредитний договір від 07.05.2010 р. № б/н за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 19 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості.

В якості доказів на підтвердження зазначеного, банк надав суду копію анкети -заяви від 07.05.2010 р., витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та прав надання банківських послуг у Приватбанку, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 07.05.2010 р. за період з 06.02.2013 р- по 06.12.2018 р, виписку по картковому рахунку за період з 01.05.2010 р по 14.03.2019р., роздруківку фото клієнта з карткою.

Разом з тим, судом встановлено, що 07.05.2010 ОСОБА_1 заповнив та підписав анкету-заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Банку, згідно з якою відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я зарплатну карту. Підписавши вказану анкету-заяву, ОСОБА_1 погодився, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним та Банком договір про наданнябанківських послуг. Відповідач підтвердив, що зобов`язується дотримуватись вимог Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їхніми змінами на сайті Приват Банку (а.с. 13).

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності т а справедливості.

За положеннями частини 1 с т. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вступної частини Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом голови правління банку ПриватБанк публічно пропонуєневизначеному колуосіб можливість отримання банківських послуг, в зв`язку з чим публікує Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 15).

Згідно з п. 1.1.1.37 Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку заява-анкета про надання послуг - зверненняклієнта добанку про відкриття йому банківського рахункута/або надання йому інших банківських послуг. У випадку приєднання до цих Умов та Правил, клієнтом додатково надається Заява про надання окремих послуг, які надаються банком згідно цих Умов та Правил.

Таким чином, анкета-заява, яку підписав позивач 07.05.2010, свідчить про прийняття ним публічної оферти банку укласти договір пронадання банківських послугшляхом приєднання до умов такого правочину, викладених в стандартній формі на офіційному сайті банку. При цьому, відповідач підписав заяву про отримання саме зарплатної карти, а не про відкриття кредитного рахунку тавидачу кредитної картки.Отримання послуг зкредитуваннязгідно з п.1.1.1.З7 Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку має, бути оформлено додатковою заявою. Проте, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження звернення ОСОБА_1 до відповідача щодо отримання зазначених послуг.

Статтями 638, 639 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернута кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Положеннями статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовійформі.Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитидавнем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі.один з оригіналів якого передається споживачеві.Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються, зокрема, сума кредиту та річна відсоткова ставка за кредитом.

За ч.2ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Вимоги до оформлення документів. в тому числі щодо їх підпису, встановлені в національному стандарті Державна уніфікована система документація ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації», затвердженому Наказом Держспоживстандарту України від 07.04. 2003 року № 55, що є обов`язковим для застосування в діяльності підприємств, установ, організацій. Відповідно до п. 5.23, п.5.26, п. 7.12 ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації», підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ, особистого підпису, ініціалів і прізвища. Підпис розміщують під текстом документа або під відміткою про наявність додатків. Підписується кожна сторінка не прошитого багатосторінкового документу, з відтиском печатки підприємства, установи,організації, іншої юридичної особи.

Викладеними нормами матеріального закону встановлено обов`язкову письмову форму та істотні умови кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які узгоджуються між сторонами при укладенні правочину шляхом підписання його примірників.

Однак всупереч наведеному, судом встановлено, що позивач АТ КБ «Приватбанк» звертаючись до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, доказів укладення з відповідачем кредитного договору № б/н від 07.05.2010 у письмовій формі та надання банком ОСОБА_1 його примірника не надав.

Анкета заява від 07.05.2010 не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі та на умовах зазначених у позовній заяві. Дана анкета заява від 07.05.2010 свідчить про наявність у ОСОБА_1 волевиявлення на отримання конкретної банківської послуги, а саме отримання зарплатної карти, про що в ній і зазначено. Доказів щодо існування у відповідача ОСОБА_1 волевиявлення на укладення кредитного договору із зазначенням розміру кредитного ліміту та доказів укладення такого договору, зокрема видачі кредитної картки з зазначенням її номера та строку її дії представником позивача не надано та таких у судовому засіданні не здобуто.

В Умовах та правилах надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, відсутній підпис відповідача, тому з якими саме Умовами та Правилами ознайомлено ОСОБА_1 під час підписання анкети-заяви від 07.05.2010 , встановити не можливо.

Окрім цього суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що до матеріалів справи долучено довідку про умови кредитування з використання кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду» з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено процентну ставку у розмірі 2,5 (30% на рік), оскільки такі є голослівними та спростовуються матеріалам справи. Зокрема як вбачається з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Унівесальна» /а.с.14/ такі містять умови кредитування по чотирьох видах кредитних карт «універсальна», а саме: 30 днів пільгового періоду, 55 днів пільгового періоду, універсальна

contract, універсальна gold. У заяві анкеті не зазначено, що відповідач отримав кредитну картку «універсальна» та її вид. Даний витяг з Тарифів відповідачем не підписаний, а тому суд приходить до переконання, що позивачем не доведено факт узгодження тарифів про які йдеться у анкеті заяві.

Окрім цього, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки банком не доведено факту укладення кредитного договору з дотримання передбаченої законом форми, тому перевірити розмір нарахованих суми процентів та штрафних санкцій відповідачу є неможливим. З наданого розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів взагалі не можливо встановити по якому саме картковому рахунку проведено розрахунок.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 25.03.2019р. у справі № 198/787/16-ц, який суд у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок зроблено і у постанові Верховного суду від 03.04.2019 р. у справі № 221/5089/16-ц.

Також суд не може прийняти до уваги як доказ фото відповідача з карткою, оскільки таке не є належним доказом у розумінні ст. 58 ЦПК України, так як не містить інформації щодо предмету доказування, зокрема з даного фото не можливо встановити номер карки та чи є така картка кредитною.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, зокрема врахувавши той факт, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу укладення з відповідачем договору кредиту, виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, що з нього випливають, доказів отримання відповідачем грошових коштів в зазначеній у позові сумі 19 000 гривень в якості кредитних коштів, а також те, що заява анкета від 17.05.2010 містить волевиявлення відповідача на отримання саме зарплатної картки, не містить даних про отримання відповідачем кредитної карки, її виду, номеру та розміру кредитного ліміту, а Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, суд прийшов до переконливого висновку що позовні вимоги є необгрунтовані, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. М. Янів