Справа № 180/601/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі

Головуючої судді Хомченко С.І.

за участю секретаря: Назаренко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина інвалід,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина інвалід. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, кожній дитині, до повноліття дітей. В листопаді 2013 року сина ОСОБА_4 визнано дитиною з інвалідністю, син проживає з нею, оскільки потребує постійного стороннього догляду. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, а тому може надавати їй допомогу. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) на весь час проживання з дитиною-інвалідом, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.»

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно доЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приходить до наступного:

Позивач і відповідач мають спільну дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5). Дитина інвалід з дитинства, діагноз гіпердінамічний розлад, що поєднується з розумовою відсталістю і стереотипними рухами. F.84.4, що підтверджується довідками та виписками з лікарні (а.с.6-12). Дитина постійно проживає з позивачем.

Сімейним Кодексом України визначені особливості надання утримання дружині, з якою проживає дитина з інвалідністю.

Відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005р. N 2961-IV(з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

За правилами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право:

1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом;

2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду;

3) цей з подружжя опікується нею;

4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вказаної норми слідує, що відсутність хоча однієї із перерахованих підстав не призводить до виникнення відповідного юридичного складу та не надає особі права на утримання. Доказування у такій категорії справ має ґрунтуватися на сукупності доказів.

Отже виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Зібрані у справі докази підтверджують, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує постійного стороннього догляду.

Позивач є матір`ю дитини інваліда, з якою вона проживає, вказана обставина сторонами спору визнавалась, отож доведенню не підлягає, оскільки стосовно цього сумнівів не виникає.

Але відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, згідно копії виконавчого листа № 2/0424/1022/2012 сплачує на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с.13).

Доказів про незадовільний стан здоров`я чи інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору відповідачем не надано.

Тому, суд вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на час проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати, згідно ст.141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. 4,10,12,13,28,76,81,141,259,263-265,268,274-277,279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) щомісяця, на весь час проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 29 березня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн..

Допустити негайне виконання рішення в межах платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко