Справа № 727/3146/19
Провадження № 2/727/826/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом до відповідача Чернівецької міської ради, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 .

Вказує, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно,інших спадкоємців у ОСОБА_2 ні за законом ні за заповітом немає.

Зазначає, що вона прийняла спадщину шляхом звернення 11.07.2018 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Ткач Н.В.

Позивачка стверджує, що під час оформлення спадщини вона дізналась, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної приватної власності на підставі договору дарування від 31.07.1963 року належить житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Вказує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину, оскільки звернулась 20.03.2015 року до нотаріуса, однак на час своєї смерті не оформила спадкових прав. Інших спадкоємців у померлого ОСОБА_3 не було.

За життя ОСОБА_2 зверталась до Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації та виготовила технічний паспорт на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 29.05.2015 року №1443 житловий будинок по АДРЕСА_1 відповідає характеристикам: житловий будинок літ. «Г», 1967 року побудови, 65,7 кв.м., житлова площа 35,80 кв.м. з належними до нього будівлями та спорудами (сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», колодязь №1 , огорожа №2-3). У даній довідці вказано, що житловий будинок літ. «А», сараї літ. «Б» та літ. «В» знесені. Житловий будинок літ. «Г», сараї літ «Д» та літ. «Е» побудовані до 05.08.1992 року та не є самочинним будівництвом.

Згідно вимог п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України 25.12.2015 року №1127, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року №553, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. При цьому, ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку по АДРЕСА_1 не зареєструвала.

Позивачка стверджує, що 28.02.2019 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Ткач Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 у зв`язку із тим, що не встановлені частки у спільній сумісній власності та у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Крім того, нотаріусом роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки ОСОБА_2 можлива тільки після надання нею нотаріусу правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю та встановлення часток у спільній сумісній власності.

Вказує, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як співвласників житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/2 кожному.

На основі викладеного, позивачка просить суд визнати, що частки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як співвласників житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , є рівними і складають по 1/2 кожному; визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті її тітки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 01 квітня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом відкрито.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, однак до початку розгляду судом справи від представника надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилась, однак до початку розгляду судом справи надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.35).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.37).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної приватної власності належить житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 31.07.1963 року (а.с.23).

ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 20.03.2015 року звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Н.В. із заявою про прийняття спадщини, однак на час своєї смерті не оформила спадкових прав.

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.25-27) та копії довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 29.05.2015 року №1443 (а.с.24) житловий будинок по АДРЕСА_1 відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «Г», 1967 року побудови, 65,7 кв.м., житлова площа 35,80 кв.м. з належними до нього будівлями та спорудами (сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», колодязь №1 , огорожа №2-3). Житловий будинок літ. «А», сараї літ. «Б» та літ. «В» знесені. Житловий будинок літ. «Г», сараї літ «Д» та літ. «Е» побудовані до 05.08.1992 року та не є самочинним будівництвом.

Згідно вимог п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України 25.12.2015 року №1127, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року №553, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Однак ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку по АДРЕСА_1 не зареєструвала.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Спадкоємицею п`ятої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , є позивачка ОСОБА_1 як племінниця спадкодавця.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 28.02.2019 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Ткач Н.В. (а.с.46), позивачка ОСОБА_1 звернулась з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено, оскільки не встановлені частки у спільній сумісній власності та у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. З вказаної постанови нотаріуса вбачається, що спадкоємцем після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , її племінниця ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини за законом до ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області. Крім того, нотаріусом роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки ОСОБА_2 можлива тільки після надання позивачкою нотаріусу правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю та встановлення часток у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до положень ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Суд вважає, що частки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як співвласників житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/2 кожному.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.328, 368, 372, 1216, 1217, 1218, 1220, 1226, 1258, 1265, 1268, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 76-81, 89, 247, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати, що частки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як співвласників житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними і складають по 1/2 кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітки ОСОБА_2 та 23.09.2014 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 20 червня 2019 року.

СУДДЯ: