Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої - судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Гуровій Л.Л.,

за участі представника позивача - Хачхарджи Є.І. ,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою - Товариства з обмеженою відповідальністю «АФРОДІТА» до ОСОБА_3 про визнання поновленим договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» Гетун Д.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання поновленим договору оренди землі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.01.2007 року між Приватним підприємством «Фермер», правонаступником якого є ТОВ «Афродіта» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі №82. Державна реєстрація вказаного договору відбулась 03.09.2008 року. За змістом вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петрівської сільської ради та належить ОСОБА_4 на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 11.09.2006 року. Загальна площа земельної ділянки 11,84 га, в тому числі ріллі 11,34 га, багаторічних насаджень 0,20 га, пасовищ - 0,30 га. Строк дії договору визначений у 10 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що позивачу стало відомо з рішення Волноваського районного суду Донецької області від 16.01.2015 року, яким визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_10 , загальною площею 11,340 га, кадастровий номер НОМЕР_2 у розмірі 5,670 га, на земельну ділянку № 2 кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,300 га, на земельну ділянку № НОМЕР_11 кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,200 га, розташовану на території Петрівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , також цим судовим рішенням визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину земельної ділянки № НОМЕР_10 загальною площею 11,340 га, кадастровий номер НОМЕР_2 у розмірі 2,875 та розташовану на території Петрівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала яка належала ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину земельної ділянки № НОМЕР_10 загальною площею 11.340 га. кадастровий номер НОМЕР_2 у розмірі 2,875 га розташовану на території Петрівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому успадкована земельна ділянка загальною площею 11,340 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка зазначена в судовому рішенні під № 1 , на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 серія та номер: б/н, виданий 09.12.2015р., видавник: ДП «Центр Державного земельного кадастру» Донецька регіональна філія Волноваський районний виробничий відділ, була поділена на три земельні ділянки, внаслідок чого: частина земельної ділянки № НОМЕР_10, яка успадкована відповідачем ОСОБА_3 виділена у самостійну земельну ділянку площею 5.4677 га з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_5 ; частина земельної ділянки № НОМЕР_10 яка успадкована ОСОБА_5 , виділена у самостійну земельну ділянку площею 2.9015 га з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_6 ; частина земельної ділянки № НОМЕР_10, яка успадкована ОСОБА_6 , виділена у самостійну земельну ділянку площею 2.968 га з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_7 .

Частина земельної ділянки № НОМЕР_10, що успадкована ОСОБА_5 , яка виділена у самостійну земельну ділянку площею 2.9015 та з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_6 , використовується ТОВ «Афродіта» на підставі нового договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_5 Частина земельної ділянки № НОМЕР_10, що успадкована ОСОБА_6 , яка виділена у самостійну земельну ділянку

площею 2,968 та з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_7 , використовується ТОВ «Афродіта» на підставі нового договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_6 .

Після смерті спадкодавця відповідач ОСОБА_3 ,отримував орендну плату за договором оренди у відповідній частині, у зв`язку із чим, позивач вважає, що тим самим відповідач погодився, що до нього перейшли права та обов`язки орендодавця за договором у частині успадкованих ним земельних ділянок.

Також, позивач вважає, що протягом одного місяця після закінчення строку договору (тобто з 04.09.2018 року до 04.10.2018 року включно), у разі наявності у відповідача заперечення у поновленні договору оренди землі (в успадкованій ним частині) він повинен був надати листа-повідомлення про наявність таких заперечень. 04.10.2018 року сплинув місячний строк, протягом якого ОСОБА_3 мав надати заперечення щодо використання нами належної йому земельної ділянки та що до поновлення договору оренди землі, яких він не надав. З метою формально задокументувати факт поновлення договору, ТОВ «Афродіта» було запропоновано відповідачу укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди. Проект додаткової угоди було направлено відповідачу разом з супровідним листом № 76 від 10.10.2018 року, на що отримали лист-повідомлення відповідача датований ним 17.10.2018 року, з якого випливає, що відповідач, неначебто, самостійно користується спірною земельною ділянкою, і не має наміру укладати з позивачем будь-яких правочинів.

ТОВ «Афродіта» стверджує, що належним чином виконували зобов`язання за договором. Враховуючи приписи ч. 4 ст. 81 ЦІІК України - «у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події - суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події, тому вважає, що способом захисту права на поновлення договору є визнання судом договору поновленим на той самий строк (тобто на 10 років) і на тих самих умовах, та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору у запропонованій позивачем редакції (що випливає з вимог ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати поновленим з 03.09.2018 року укладеній між Приватним підприємством «Фермер», правонаступником якого є ТОВ «Афродіта» та ОСОБА_4 договір оренди землі від 04.01.2007 року №82 на той самий строк і на тих самих умовах - в частині оренди належної ОСОБА_3 земельної ділянки. А також визнати укладеною між ТОВ «Афродіта» та ОСОБА_3 додаткову угоду (у запропонованій редакції) до договору оренди землі від 04.01.2007 року №82 про поновлення вказаного договору.

Належним чином сповіщений про час та дату розгляду справи позивач до зали суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за участі представника.

Присутній у судовому засіданні представник позивача Хачхарджи Є.І. підтримав оголошені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Присутній у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , позовні вимоги не визнав, надав відзив, долучений до матеріалів провадження, зі змісту якого впливає, що після успадкування ним земельної ділянки площею 5,4677 га, у 2015 році, ним було сповіщено ТОВ «Афродіта» про зміну власника. Вважає, що позивачем було пропущено усі строки для направлення йому відповідного листа-повідомлення про поновлення договору, а також проігноровано його лист-повідомлення про заперечення проти укладання додаткової угоди до договору оренди. Вони не дійшли згоди щодо істотних умов договору, тому він не бажає укладати із ТОВ «Афродіта» додаткову угоду. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що обґрунтовуючи позовні вимоги до ОСОБА_3 , ТОВ «Афродіта» посилалось на укладений між Приватним підприємством «Фермер» та ОСОБА_4 договір оренди землі від 04.01.2007 року №82.

Після настання смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року - на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 16.01.2015 року, до її спадкоємців, у тому числі й до відповідача ОСОБА_3 перейшло право власності на спірну земельну ділянку, яка, у подальшому, була поділена на три земельні ділянки, внаслідок чого частина земельної ділянки № НОМЕР_10, яка успадкована відповідачем ОСОБА_3 , виділена у самостійну земельну ділянку площею 5.4677 га з присвоєнням кадастрового номера НОМЕР_5 .

Свої наміри на подальше користування спірною земельною ділянкою ТОВ «Афродіта» виклало письмово перед відповідачем ОСОБА_3 10.10.2018р. листом №76, разом із проектом додаткової угоди.

Не погоджуючись із запропонованим, ОСОБА_3 письмово повідомив про це позивача листом від 17.10.2018р., попередньо направивши на його адресу 2 листи з повідомленням про смерть орендодавця ОСОБА_4 та відсутність своєї згоди на подовження договірних відносин з ТОВ «Афродіта» у вересні 2017 року та серпні 2018 року.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, яка передбачає, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою - п`ятою цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про

свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, статті 15 ЦК України буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Встановлено, що позивач направив повідомлення про намір продовжити дію договорів оренди з проектом додаткової угоди, а відповідач-орендодавець своїми листами, ще до закінчення дії договорів оренди - у вересні 2017 року та серпні 2018 року повідомив позивача про небажання продовжувати строк договору оренди землі на новий строк та просив звільнити спірну земельну ділянку після збору урожаю 2018 року, а також повернути в належному стані.

Отже, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, не порушено.

Крім того, запропоновані позивачем зміни істотних умов договору, а саме, розмір орендної плати та строк дії цього договору потребують згоди сторін (частина четверта статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Проте між сторонами такої згоди досягнуто не було. Вказаний висновок суду ґрунтується на правовій позиції, висловленій ВС/КЦС у справі № 625/166/18 від 18.04.2019р.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «Афродіта», дізналось про смерть орендодавця ОСОБА_4 з судового рішення від 16.01.2015р., однак, всупереч статті 33 Закону України «Про оренду землі», не повідомило спадкоємця земельної ділянки ОСОБА_3 протягом місяця з дня, коли їм стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку - про свій намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Посилання представника позивача ТОВ «Афродіта» на керування у цій справі вимогою частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та відрахування місячного строку для надання заперечень Лівшою В.А. щодо поновлення договору оренди землі - з дня закінчення строку дії цього договору -з 04.09.2018р. по 04.10.2018р.- не є таким, що підлягає застосуванню у даній справі.

Також суд вважає, що позовна вимога ТОВ «Афродіта» про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки укладеного 04.01.2007 року між Приватним підприємством «Фермер» та ОСОБА_4 №82 - є по суті встановленням юридичного факту, не відновлює порушене право та є неправильною. Вказаний висновок суду ґрунтується на правовій позиції, висловленій ВС/КГС, у справі №908/2484/17 від 19.03.19р.

Враховуючи наведене, судом не знайдено підстав вважати порушеними права позивача ТОВ «Афродіта», суд визнає позовні вимоги до ОСОБА_3 необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 549, 610-612, 651, 792, 1225 ЦК України, ст.ст. 96, 141 ЗК України, ст.ст. 13,30-33 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 133 , 280-281, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АФРОДІТА» за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної

судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 червня 2019р.

Суддя: Н.В.Писанець