Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 про виділення частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності,-

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року представник позивачки ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності від 26.11.2018 року, звернулась в інтересах ОСОБА_1 до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власницею 9/20 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту) №2510/01 від 25.10.2001 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Сприяння». Вказаний договір зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації м.Маріуполя. До складу 9/20 частини будинку входять наступні споруди: частина житлового будинку літ.«А-1», яка складається з кухні 2-2 та житлових кімнат 2-3, 2-4; сіні літ.а-1; сараї літ.Р-1, С-1, е-1; літня кухня літ.Е-1; погріб літ.Е/п; убиральня літ.Д-1; огорожа №1. Іншим співвласником був ОСОБА_4 , у власності якого знаходилась 11/20 частини будинку АДРЕСА_1 та якому замість належної йому частини вказаного будинку Маріупольською міською радою надано квартиру. Вказана частина будинку пустує, руйнується та у теперішній час є нежилою. За адресою - АДРЕСА_1 , також знаходиться самостійне та відокремлене домоволодіння, яке належить ОСОБА_2 та яке зі зазначеним майном позивачки не стикається. На теперішній час у позивачки виникла необхідність у виділенні у власність як окреме домоволодіння, в натурі 9/20 часток жилого будинку із відповідними частками споруд розташованими за адресою: АДРЕСА_1 та припинити спільну часткову власність в зв`язку з виділенням частки в натурі, а також визнати за позивачкою право власності на виділене зазначене майно в натурі як окреме єдине ціле.

Позивачка та її представник ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності від 26.11.2018 року, в судове засідання не з`явилися, кожен окремо, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Маріупольської міської ради - Матвієнко О.З., яка діє на підставі довіреності від 28.12.2018 року, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення позову залишила на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею 9/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу (біржового контракту) №2510/01 від 25.10.2001 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Сприяння» між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , та реєстраційним посвідченням Бюро технічної інвентаризації м.Маріуполя №8167 від 02.11.2001 року.

Також, відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, затвердженого МКП «Маріупольське БТІ», до складу 9/20 часини спірного будинку входять наступні споруди: частина житлового будинку літ.«А-1», яка складається з кухні 2-2 (загальною та житловою площею 6,8 кв.м) та житлових кімнат 2-3 (загальною та житловою площею 14,1 кв.м), 2-4 (загальною та житловою площею 8,4 кв.м); сіні літ.а-1 (загальною площею 9,5 кв.м); сараї літ.Р-1, С-1, е-1; літня кухня літ.Е-1, погріб літ.Е/п; убиральня літ.Д-1; огорожа №1.

Судом встановлено, що іншим співвласником спірного домоволодіння, відповідно до технічної документації, є ОСОБА_4 , у власності якого знаходилась 11/20 частини будинку АДРЕСА_1 та якому замість належної йому частини вказаного будинку Маріупольською міською радою надано квартиру. Вказана частина будинку пустує, руйнується та у теперішній час є нежилою.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №167238796 від 20.05.2019 року, за адресою - АДРЕСА_1 , також знаходиться самостійне та відокремлене домоволодіння, яке належить ОСОБА_2 та яке зі зазначеним майном позивачки не стикається.

Згідно висновку ГКП Маріупольське бюро технічної інвентаризації щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 01.11.2018 року, належні ОСОБА_1 9/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з частини житлового будинку літ.«А-1», що складається з кухні 2-2 та житлових кімнат 2-3, 2-4, сіней літ.а-1, сараїв літ.Р-1, С-1, е-1, літньої кухні літ.Е-1, погребу літ.Е/п, убиральні літ.Д-1, огорожі №1 (загальною площею 38,8 кв.м, житловою площею 22,5 кв.м), за технічними показниками може бути відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

При вирішенні спірного питання щодо виділення в окреме домоволодіння в натурі частини будинку, який є предметом спору, та визначення права власності на дану частину будинку, суд виходить із наступних положень законодавства.

Статтею 41 Конституції України закріплені фундаментальні права особи в сфері приватної власності, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на сласний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, а також враховуючи, що позивачка користується належній їй частиною будинку протягом тривалого часу та має право, як співвласник, на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 200, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 364 ЦК України суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 про виділення частки з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ), у власність як окреме домоволодіння в натурі 9/20 частин жилого будинку із відповідними частками споруд, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються із наступного: частина житлового будинку літ.«А-1», яка складається з кухні 2-2 та житлових кімнат 2-3, 2-4; сіні літ.а-1; сараї літ.Р-1, С-1, е-1; літня кухня літ.Е-1; погріб літ.Е/п; убиральня літ.Д-1; огорожа №1.

Припинити, у зв`язку із виділенням частки в натурі, спільну часткову власність на об`єкт нерухомості - 9/20 частин жилого будинку із відповідними частками споруд, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються із наступного: частина житлового будинку літ.«А-1», яка складається з кухні 2-2 та житлових кімнат 2-3, 2-4; сіні літ.а-1; сараї літ.Р-1, С-1, е-1; літня кухня літ.Е-1; погріб літ.Е/п; убиральня літ.Д-1; огорожа №1 та належать на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту) №2510/01 від 25.10.2001 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Сприяння» ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) право власності на виділене майно, а саме: частину житлового будинку літ.«А-1» (загальною площею 38,8 кв.м, житловою площею 22,5 кв.м), що складається з кухні 2-2 та житлових кімнат 2-3, 2-4, сіні літ.а-1, сараї літ.Р-1, С-1, е-1, літню кухню літ.Е-1, погріб літ.Е/п, убиральню літ.Д-1, огорожу №1, в натурі як окреме єдине ціле, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Пустовойт