Єдиний унікальний номер 725/3408/19
Номер провадження 2/725/471/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2019 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивачі звернулись до суду з вище вказаним позовом, який на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено відсутність підстав для задоволення клопотання позивачів про звільнення від сплати судового збору, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою ст. 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за звернення фізичною особою до суду з позовною заявою немайнового характеру розмір судового становить 768,40 грн., а у разі заявлення майнових вимог судовий збір обчислюється у розмірі 1% ціни позову, але не менше 768,40 грн. та не більше 9605 грн.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Оскільки позивачами в позовній заяві об`єднано кілька окремих позовних вимог немайнового та майнового характеру, зокрема про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та про визнання права власності в порядку спадкування, кожна з заявлених вимог є об`єктом справляння судового збору.

Крім того, п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року також роз`яснено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів поданої позивачем позовної заяви в обґрунтування вимог про звільнення від сплати судового збору позивачі посилаються на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію в сумі 1409,65 грн., а ОСОБА_2 доглядає свою матір, а тому тимчасово не працює. Наведені обставини вважають такими, що свідчать про їх важкий майновий стан, що є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику ЄСПЛ (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Враховуючи наявні в матеріалах позовної заяви докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивачів про звільнення від сплати судового збору, оскільки останніми до позовної заяви не додано доказів того, що ОСОБА_2 не отримує будь-якого доходу, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, а також що ОСОБА_1 за станом свого здоров`я потребує постійного догляду сторонніх осіб, зокрема своєї доньки, що в свою чергою є перешкодою для працевлаштування останньої.

Таким чином, в задоволенні клопотання позивачів про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а позову заяву залишити без руху з підстав не сплати кожним із позивачів судового збору за вимогами майнового та немайнового характеру.

Крім того, згідно вимог ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З системного аналізу положень ст. 176 ЦПК України в сукупності з нормами ст. 175 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторін, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Так, в тексті позовної заяви відсутні посилання на ціну позову, при цьому позивачі вказують, що спірна квартира має для них не лише матеріальне, але й духовне значення, а також посилаються на вимоги ст. 1279 ЦК України щодо переважного прав окремих спадкоємців на виділ їм майна в натурі.

Отже, позовна заява не містить ціни позову, у зв`язку з чим не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також, в позовній заяві не сформовано належним чином зміст позовних вимог, оскільки позивачі в одному із розділів позовної заяви просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини до 29.12.2028 року, проте в розділі IV.3. вказано, що основною вимогою позивачів є визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом в рівних долях по 1/3 кожному з позивачів 2/3 квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, не зрозуміло чи підтримують позивачі вимогу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до 29.12.2028 року.

Крім того, вимога про визнання права власності сформована не коректно, оскільки частка в розмірі однієї третьої (1/3) від двох третин (2/3) є незавершеною математичною дією, оскільки дроби підлягають діленню.

Також, в порушення вимог п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить змісту позовних вимог до відповідача Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, який є структурним підрозділом Чернівецької міської ради, не має статусу юридичної особи, а також в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги саме до вказаного відповідача та посилання на докази в чому саме полягає порушення прав позивача з боку вказаного відділу органу місцевого самоврядування.

Крім того, в тексті позовної заяви позивач вказує на відсутність інших спадкоємців майна після смерті ОСОБА_3 , при цьому зазначає про наявність оскарженого заповіту відповідно до якого покійний заповів своє майно ОСОБА_4 та не посилається на докази, що такий заповіт у встановленому законом порядку визнаний недійсним.

Таким чином, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить посилань на докази щодо відсутності інших спадкоємців щодо майна померлого ОСОБА_3 .

Також, у разі підтримання позивачами вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позовна заява в цій частині не містить викладу обставин, якими позивачі обґрунтовують свою вимогу про визначення такого строку саме до 29.12.2018 року.

Також, в порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить попереднього орієнтованого розрахунку суми судових витрат.

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 184, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху, надавши позивачу з дня отримання ним даної ухвали 5-денний строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у вказаний строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Відповідно до ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна