Провадження № 2/317/614/2019
Справа № 317/825/19
30 травня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.
при секретарі Герман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить:
- припинити ОСОБА_2 сервітут у вигляді права користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
- визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що вона є власницею 7/50 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Іншою співвласницею домоволодіння у розмірі 21/50 часток є її рідна сестра ОСОБА_3 Право власності на домоволодіння було набуто на підставі договору дарування від 31.07.2007 р. та зареєстровано у ЗМБТІ.
04.10.2007 р. позивачка за вказаною адресою зареєструвала місце проживання ОСОБА_2 . Реєстрація відповідача була зумовлена тим, що позивачка перебувала з відповідачем у тісних стосунках та більш того вважала, що відповідач у майбутньому укладе з позивачкою шлюб. Проте, відносини з відповідачем погіршувались з кожним роком, відповідач постійно влаштовував сварки. Відповідач не є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , він не бере участі в утриманні та внесенні плати за утримання домоволодіння, хоча у повній мірі користується всіма комунальними послугами. У зв`язку з тим, що на сьогоднішній день відсутні будь-які підстави для подальшого проживання та реєстрації відповідача разом з позивачкою, вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.
Позивачка фактично надала відповідачеві право користування своїм майном, тобто встановила сервітут у зв`язку з тим, що вважала, що відповідач у подальшому укладе шлюб разом з позивачкою. Тобто на день реєстрації відповідача у спірному домоволодінні існувала певна обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а саме укладення між сторонами шлюбу. Фактично між сторонами в усній формі було укладено договір сервітуту на користування відповідачем домоволодіння, що належить на праві приватної власності позивачу. Зокрема, відповідач своєю поведінкою та відсутністю будь-яких заперечень, погодився проживати та бути зареєстрованим за адресою проживання позивачки, що свідчить про мовчазну згоду відповідача щодо укладення договору сервітуту.
Отже, припинення обставин, що були підставою для встановлення сервітуту, відсутність волевиявлення обох сторін щодо укладення шлюбу, відсутність бажання відповідача нести витрати по утриманню домоволодіння, агресивна поведінка відповідача по відношенню до позивачки, відсутність вільного волевиявлення позивачки щодо сумісного проживання відповідача за однією адресою є підставою для припинення відповідачу, ОСОБА_2 , сервітуту у вигляді права користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особа, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась. У заяві від 28.05.2019 р. ОСОБА_3 просила розглянути справу за її відсутності, задовольнивши позов у повному обсязі.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як видно з договору дарування частини домоволодіння від 31.07.2007 р., власником 7/50 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 , а власником 21/50 часток є ОСОБА_3
Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15508264 від 08.08.2007 р. підтверджується те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували право власності на означений житловий будинок.
Згідно відповіді Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права.
Відповідач проживав у спірному будинку в якості співмешканця позивачки і набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.
Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Наразі відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, шлюб із позивачем не уклав, тобто не є членом сім`ї позивача, тож право користування ОСОБА_2 чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України. У зв`язку із цим, ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 141, 259, 89, 264-265, 267, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України,-
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити у повному обсязі.
Припинити ОСОБА_2 сервітут у вигляді права користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Мінгазов