Житомирський апеляційний суд
Справа №288/316/19 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 43 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й.

Галацевич О.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №288/316/19

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Корнинська селищна рада Попільнянського району Житомирської області) про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Рудник М.І. в смт. Попільня,

встановив:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення створених ОСОБА_2 перешкод в користуванні майном шляхом знесення малої архітектурної форми та відшкодування моральної шкоди. Зазначав, що він є власником будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Його будинок знаходиться поряд з багатоквартирним двоповерховим будинком по АДРЕСА_2 , між будинками є територія загального користування для проїзду. В серпні 2018 року ОСОБА_2 розпочала самовільне будівництво малої архітектурної форми (навісу) довжиною понад 4 (чотири) метри на прибудинковій території по АДРЕСА_2 безпосередньо на міжбудинковому проїзді . Внаслідок неправомірного зайняття відповідачем земельної ділянки загального користування та облаштування навісу на проїжджій частині, обмежено в`їзд транспортних засобів до його будинку. Рішенням виконавчого комітету Корнинської селищної ради №171 від 18.12.2018 розглянута заява позивача, а також заява відповідача щодо розміщення тимчасової споруди, та повторно зобов`язано відповідача в місячний термін звільнити прибудинкову територію від самовільно побудованої тимчасової споруди. На даний час рішення не виконано, тимчасова споруда не знесена.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Зазначає, що висновок суду про те, що самовільна збудована споруда не заважає проїзду і не порушує права позивача користуватись належним йому майном є неправильним. Крім того, облаштована тимчасова споруда не має фундаменту, не є нерухомим майном, а тому до неї не може бути застосовано правила ст.376 ЦК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником жилого будинку з господарчими будівлями в АДРЕСА_1 , який розташований на належній позивачу земельній ділянці площею 0,56га (а.с.9,10).

Відповідачка побудувала на прибудинковій території, яка є землею загального користування за адресою АДРЕСА_2 тимчасову споруду, яка виходить на територію міжбудинкового проїзду.

Рішенням Корнинської селищної ради від 25 жовтня 2018 року № 139 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 щодо розміщення тимчасової споруди» зобов`язано ОСОБА_2 звільнити прибудинкову територію біля будинку АДРЕСА_2 від самовільно побудованої тимчасової споруди (а.с.14).

Як вбачається з рішення Корнинської селищної ради від 18 грудня 2018 року № 171 «Про розгляд звернень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо розміщення тимчасової споруди» вирішено, залишити в силі рішення виконавчого комітету селищної ради від 25 жовтня 2018 року № 139 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 щодо розміщення тимчасової споруди» та повторно зобов`язати ОСОБА_2 в місячний термін від дня прийняття даного рішення звільнити прибудинкову територію біля будинку АДРЕСА_2 від самовільно побудованої тимчасової споруди (а.с.16).

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що споруджена відповідачкою мала архітектурна форма перешкоджає проїзду транспортних засобів до належних йому на праві власності земельної ділянки та будинку і ускладнює забезпечення господарських потреб.

Помилкове посилання суду першої інстанції на ст.376 ЦК України, яка регулює питання знесення нерухомого майна, не впливає на правильність вирішення спору. Суд обґрунтовано відмовив у позові про усунення перешкод в користуванні майном шляхом знесення малої архітектурної форми та у задоволенні похідної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.259, 268,367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 травня 2019 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: