КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/8258/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Сержанюка А.С.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Консорціум «Український центр підтримки номерів та адрес» про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся із вищевказаною заявою, яку обґрунтовував тим, що поширена інформація в інтернет-мережі принижує честь, гідність і ділову репутацію заявника як публічної, відомої людини.

Вказував, що ідентифікувати особу, яка поширила недостовірну інформацію, не є можливим, оскільки автор статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» не зазначений, особу власника веб-сайту також встановити неможливо, а тому задля відновлення порушених прав заявник звернувся до суду у порядку окремого провадження.

Просив визнати недостовірною та спростувати інформацію, поширену відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в Інтернет-мережі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту: «Окружение ОСОБА_1, включая учредителя «Города счастливых детей», не раз ловили на махинациях с недвижимостью. В 90-е ОСОБА_1 скупал за бесценок квартиры эмигрантов».

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала, з підстав передбачених ст. 185 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вважає, що місцевий суд не мав правових підстав для повернення заяви заявникові, оскільки вказані недоліки було усунуто.

Крім того, зауважує, що строк на усунення недоліків на момент винесення ухвали ще не сплинув.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було усунуто недоліки на виконання ухвали суду, а саме не додано копії заяви у відповідності до кількості учасників справи.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме надання суду документів, які підтверджують викладені обставини та їх копії відповідно до кількості учасників справи та копію заяви про встановлення факту.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, у випадку невиконання вимог ухвали про усунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При постановленні ухвали про залишення заяви без руху, місцевий суд надав строк на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Ухвала була відправлена на адресу заявника 03 квітня 2019 року (а.с. 101).

Доказів отримання вказаної ухвали заявником матеріали справи не містять.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала була оприлюднена 04 квітня 2019 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 вказує, що був ознайомлений із ухвалою 08 квітня в ЄРДСР і в той же день надав суду заяву та документи на усунення недоліків.

З огляду на зазначене, станом на момент винесення оскаржуваної ухвали (09 квітня 2019 року) строк встановлений судом для усунення недоліків ще не сплив, що не було враховано судом першої інстанції.

Відповідно до положень ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язківцивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції не маючи доказів одержання заявником копії ухвали від 29 березня 2019 року, передчасно повернув заяву, постановивши ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Шевченківським районним судом міста Києва ухвалу від 09 квітня 2019 року постановлено з порушенням норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: