Справа № 1304/7912/12 Головуючий у 1 інстанції: Курилець А.Р.
Провадження № 22-ц/811/2398/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Фейір К.О.

з участю: позивача ОСОБА_2, представника відповідача Коцюбинської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 18 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що в неї з відповідачем є спільна дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка сама виховує дитину, матеріальне становище не дозволяє одній самостійно утримувати дочку до досягнення нею повноліття. Відповідач з позивачкою не проживає, спільного господарства не веде, участі в утриманні дитини не приймає. Враховуючи вищенаведене, просить постановити рішення, згідно якого стягувати з ОСОБА_4 в її користь з дня пред'явлення позову 2000 гривень щомісячно на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 18 жовтня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання їхньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 2000 гривень щомісячно з 30 серпня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь держави 107 грн. 30 коп. судового збору.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 04 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що має сумніви щодо батьківства стосовно ОСОБА_6, оскільки з червня 2011 року постійно проживає в США і вперше від цього часу приїхав в Україну в липні 2018 року. Звертає увагу, що у вересні 2018 року подав позов про виключення запису про нього як про батька з свідоцтва про народження дитини. Судом першої інстанції не було встановлено причин неявки відповідача в судове засідання, не надано можливості скористатися своїми правами щодо заперечення на позов. Просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач по справі ОСОБА_2 14.02.2019 року надала суду Відзив на апеляційну скаргу у якому заперечує доводи апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки наведені в ній факти є надуманими.

Представник відповідача адвокат Коцюбинська Л.С. в судовому засіданні клопотала про зупинення провадження у справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виключення із актового запису про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 його батьківство. Колегія суддів, керуючись ч.2 ст. 252 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) відмовила представнику відповідача у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. За змістом ч.2 ст. 252 ЦПК не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_4- адвоката Коцюбинської Л.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 02.03.2011 року серія НОМЕР_1 дитина ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками дитини зазначені позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4. (а.с. 6).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За приписами ст.184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 ч.2 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги позивача на суму 2(дві) тисячі гривень в користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, суд першої інстанції виходив з інтересів дитини для можливого її забезпечення. Судом взято до уваги те, що мама дитини здійснює за такою постійний догляд у зв»язку з чим не може працювати. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»являвся у зв»язку з чим по справі постановлено заочне рішення.

21.09.2018 року відповідач ОСОБА_4 подав суду заяву про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 18.10.2012 року (а.с.90-92).

У наданій суду заяві, ОСОБА_4 зазначає, що при народженні дитини у 2011 році він разом із ОСОБА_2 подав заяву у міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ про реєстрацію його батьком дитини, оскільки на цей період часу був у цьому впевнений. У червні 2011 року він виїхав у США, де проживає до цього часу, стосунків із позивачем не підтримує.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 04 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 18 жовтня 2012 року залишено без задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не є батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 не спростовуються належними та допустимими доказами.

У суду відсутні правові підстави для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н ОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 -Коцюбинської Любов Станіславівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 18 жовтня 2012 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 13 березня 2019 року .

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В. Савуляк