Справа № 355/15/17
Провадження № 2/355/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретарів Старенької С.М., Ющенко Л.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поновлення права землевласника та усунення перешкод у користуванні належною на праві приватної власності земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення, державного акту на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05.01.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що він є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0, 1619 га, яка також належить йому на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_1 від 21.05.2010 року. Сусідами по вищевказаній земельній ділянці є відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які оформили у спадщину житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0, 25 га по АДРЕСА_1 після смерті їхнього батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами на протязі останніх двох років склались неприязні відносини через спори щодо земельних ділянок, оскільки відповідачі без його згоди самовільно засівають частину його земельної ділянки, самоправно переставили огорожу на його земельну ділянку на 0, 80 м., висадили на межі фруктові дерева та кущі, а також такі породи дерев як берест та клен. Крім того, відповідачі не стежать за раніше посадженими майже на межі грецькими горіхами, які розрослися і своїми кронами виступають на належну позивачу земельну ділянку та затіняють її. Також фактично на межі побудований відповідачами хлів, у якому вони утримують свиней, із якого нечистоти стікають на земельну ділянку позивача. Покриття господарської будівлі (сараю) виконане з порушенням будівельних норм, в результаті чого усі атмосферні опади потрапляють з покрівлі на належну позивачу на праві власності земельну ділянку, що призводить до руйнування верхнього родючого шару ґрунту, вимивання його та до виникнення ерозії, а також відбувається псування урожаю і, відповідно, позивачу заподіюються матеріальні збитки.

Просить суд ухвалити рішення, яким поновити його, ОСОБА_1 , у правах власника земельної ділянки площею 0, 1619 га у відповідності до кадастрового плану земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_1 і належить йому на праві власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 21.05.2010 року та зобов`язати відповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 0, 1619 га і поновити самовільно знесені межові знаки в кількості п`яти штук, знести незаконно встановлену на належній йому земельній ділянці огорожу із металевої сітки, перенести господарські споруди - вбиральню ( літ. Є ) та сарай ( літ. Е ) на відстань 1 м від спірної межі у відповідності до вимог п. 3.25* ДБН 360-92** „ ОСОБА_7 . Планування і забудова міських і сільських поселень, а також зобов`язати відповідачів обрізати гілки дерев та кущів, які перетинають межу суміжних земельних ділянок і проникають на територію належної йому на праві власності земельної ділянки. Також просить стягнути з відповідачів на його користь судовий збір.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлений позов підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились про день час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 24.03.2017 року звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив суд визнати частково недійсним рішення Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області № 55 від 16.01.2007 року в частині передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки, площею 0,1619 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним державний акт, виданий на ім`я ОСОБА_1 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1619 га. по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, серія НОМЕР_3 № НОМЕР_4 від 21.05.2010 року та зобов`язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 частину незаконно захопленої земельної ділянки по АДРЕСА_1 , шляхом знесення самовільно встановленої у жовтні 2016 року огорожі.

Даний позов ухвалою від 24.03.2017 року був прийнятий судом для розгляду разом з первісним.

В подальшому після надходження до суду доказів з архівних установ ОСОБА_4 змінив позовні вимоги та просить суд визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту ОСОБА_1 на право приватної власності на земельну, ділянку, серія НОМЕР_1 від 21.05.2010 року, площею 0,1619 га. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту ОСОБА_1 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0799 га. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_5 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, зобов`язати ОСОБА_1 , демонтувати незаконно встановлену у жовтні 2016 року огорожу з металевої сітки з дерев`яними стовпцями зі сторони його прибудинкової території, яку він використовую як сіножать та усунути йому ОСОБА_4 перешкоди у і здійсненні права користування та розпоряджання своєю земельною І ділянкою по АДРЕСА_1 та повернути незаконно захоплену частину земельної ділянки площею 0,0136 га. та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, шляхом накладання штрафу передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за самозахват частини його земельної ділянки.

В разі, якщо суд дійде висновку, що документи на підставі яких ОСОБА_1 отримав державні акти підроблені, просить суд направити відповідну Ухвалу до прокуратури з метою відкриття кримінальної справи для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. Та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позивача по зустрічному позову ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнала, заявлений зустрічний позов підтримала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов заявлений ОСОБА_1 є немотивованим та не підлягає до задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_4 є мотивованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 мотивуючи свої вимоги просив поновити його, у правах власника земельної ділянки площею 0, 1619 га у відповідності до кадастрового плану земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_1 і належить йому на праві власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 21.05.2010 року та зобов`язати відповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 0, 1619 га.

Разом з тим під час розгляду справи встановлено, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку, який видано ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . вказано, що підставою видання даного акта є рішення Семенівської сільської ради від 16.01.2007 р. 9 сесії 5 скликання № 55.

З витребуваної судом прошитої книги сесій за 2007 рік від архівного сектора Баришівської районної державної адміністрації, вбачається, що рішення сесії Семенівської сільської ради Баришівського району за № 55 не існує, оскільки всі рішення мають шестизначний номер. В рішенні НОМЕР_6 від 16.01.2007 року, не міститься відомостей про передачу ОСОБА_1 земельних ділянок по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2418 га. з яких 0,1619 га. для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та 0,0799 га. для ведення особистого селянського господарства. Книга за 2007 рік була оглянута повністю, будь-які рішення про передачу даної земельної ділянки Кочерзі відсутні, завірена копія даної книги міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Таким чином закон нерозривно пов`язує виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку з рішенням місцевого органу самоврядування про передачу такої земельної ділянки у власність фізичної особи. Оскільки судом встановлено, що рішення про передачу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . загальною площею 0,2418 га. з яких 0,1619 га. для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та 0,0799 га. для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_1 Семенівською сільською радою Баришівського району Київської області не приймалось. Тому суд вважає, що Державнй акт на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 21.05.2010 року був виданий без законних підстав та підлягає скасуванню.

За таких обставин позов про захист права власності позивача є немотивованим та не підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог відповідача про зобов`язання ОСОБА_1 , демонтувати незаконно встановлену у жовтні 2016 року огорожу з металевої сітки з дерев`яними стовпцями зі сторони прибудинкової території, та усунути ОСОБА_4 перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та повернути незаконно захоплену частину земельну ділянку площею 0,0136 га. суд зазначає наступне.

З досліджених судом доказів встановлено, що Семенівська сільська рада згідно рішення № 91-14-05 від 13.07.2007 передала ОСОБА_4 , у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,60 га. Із яких 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,35 га. для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до замірів проведених ТОВ «Геопростір плюс», встановлено, що у фактичному використанні ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 залишилося лише 0,5864 га. замість 0,60 га. таким чином суд вважає право ОСОБА_4 порушеним.

Свідок ОСОБА_8 який був директором земельної організації ТБ «Баришівська універсальна», яка здійснювала приватизацію земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а також 21.09.2016 року проводив роботи по відновленню меж, пояснив суду, що обидві земельні ділянки неправильно прив`язані до кадастрової карти, та він самовільно змінив форму земельної ділянки ОСОБА_1 при цьому зменшивши розмір земельної ділянки ОСОБА_9 , яку він використовував як сіножать. Дані дії були зроблені ним оскільки в натурі зріз земельних ділянок проходив по дорозі, та для того щоб більш-менш привести земельні ділянки до відповідності свідок зробив таку зміну.

Враховуючи незаконність оформлення у власність земельної ділянки ОСОБА_1 та необхідність скасування Державного акту виготовленого на ім`я ОСОБА_10 , та враховуючи ту обставину, що порушень в діях ОСОБА_4 при оформленні земельних ділянок не виявлено, порушене право останнього на думку суду підлягають відновленню.

Щодо вимоги ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, шляхом накладання штрафу передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за самозахват частини його земельної ділянки, суд зазначає наступне, відповідно до ст.242-1 КпАП України притягнення правопорушників до відповідальності за ст.53-1 відноситься до повноважень Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а тому в задоволенні даної вимоги суд відмовляє.

Відносно стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки в задоволені первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено частково, то витрати понесені позивачем по зустрічному позову підлягають відшкодуванню.

ОСОБА_4 надані докази сплати судового збору та витрат пов`язаних з наданням послуг ТОВ «ГЕОПРОСТІР ПЛЮС». Також відповідно до ст. 138 ЦПК Уекраїни підлягають відшкодування витрати сторін та їх представників на приїзд до іншого населеного пункту та середній заробіток втрачений під час розгляду справи.

Представник ОСОБА_4 , ОСОБА_3 надала суду докази, що підтверджують її витрати на приїзд від місця проживання до суду, разом з тим належного розрахунку втрати середнього заробітку суду надано не було. За таких обставин суд вважає, що дана вимога підлягає до часткового задоволення.

Керуючисьст.ст.3,12,81,141,229,263-265ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст.ст. 91, 103, 152, 158 ЗК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поновлення права землевласника та усунення перешкод у користуванні належною на праві приватної власності земельною ділянкою відмовити в повному обсязі.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення, державного акту на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволити частково.

Визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту ОСОБА_1 на право приватної власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_1 від 21.05.2010 року, площею 0,1619 га. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

Визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту ОСОБА_1 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0799 га. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_5 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

Зобов`язати ОСОБА_1 , демонтувати незаконно встановлену у жовтні 2016 року огорожу з металевої сітки з дерев`яними стовпцями зі сторони прибудинкової території, та усунути ОСОБА_4 перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання земельною ділянкою по АДРЕСА_2 та повернути незаконно захоплену частину земельну ділянку площею 0,0136 га..

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_2 судові витрати, а саме :

1280 грн судового збору (зустрічний позов та заява по збільшенню позовних вимог ОСОБА_4 ).

1000 грн витрат ОСОБА_4 (150 грн за виконання кадастрової зйомки та інші супутні послуги на 850 грн)пов`язаних з наданням послуг ТОВ «ГЕОПРОСТІР ПЛЮС». та 405 грн. компенсації за проїзд представника Баранніка Григорія Дмитровича ОСОБА_3 на судові розгляди.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Повний текст рішення виготовлено 04.06.19 року.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко