Справа №621/136/19
Пр. №2/621/456/19
Рішення

іменем України

04 червня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

18 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2001 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 69. Після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Судові витрати просила стягнути з відповідача на свою користь.

В обґрунтування позову зазначено про неможливість примирення із відповідачем. Вказала, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розірвання шлюбу позивач вказала наступні обставини: відсутність взаєморозуміння, різне ставлення до життя, відсутність почуття кохання та довіри. Враховуючи викладене позивач просила розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 04 березня 2019 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із наданням сторонам строку для примирення.

Ухвалою суду від 04 червня 2019 року провадження у справі поновлено у зв`язку із спливом строку визначеного ухвалою суду від 04 березня 2019 року.

Учасники справи у підготовче засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 просила розгляд справи провести за її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « ОСОБА_2 ». Судові витрати просила стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та розірванні шлюбу. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Згідно з частиною 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається зі Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , 11 серпня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області укладено шлюб, актовий запис № 69. Після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_2 (а. с. 11).

Згідно копії свідоцтв про народження, серії НОМЕР_2 від 13.03.2004, НОМЕР_3 від 04.06.2007, сторони мають двох дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9, 10).

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України).

З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, примирення та збереження шлюбу позитивного результату не дало, відповідач не заперечує проти задоволення позову, шлюб носить формальний характер, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір.

Спору з приводу майна подружжя та місця проживання дітей між сторонами не існує.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України.

Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в розмір 768 грн. 40 коп.

Керуючись статтями: 110, 111 - 115 Сімейного Кодексу України, статтями: 10, 11, 12, 81, 141, 142, 200, 206, 247, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 серпня 2001 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області - Свідоцтво про одруження, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 69 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 04 червня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: В.В. Шахова