СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/115/19
Номер провадження по справі 2/586/146/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
16 травня 2019 року м.Середина-Буда
Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Темірова Ч.М.,
за участі секретаря судового засідання Попової М.М.,
учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 М ОСОБА_2 І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу №586/115/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Старогутська сільська рада Середино-Будського району Сумської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26.07.2018 він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок АДРЕСА_1 . Ще за життя, 30.07.2007 батько позивача ОСОБА_5 уклав договір найму житла відповідно до якого надав громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для проживання житловий будинок АДРЕСА_1 . З 30.07.2007 по теперішній час ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає, він виїхав з с. Стара Гута, Середино-Будського району Сумської області та його місцезнаходження не відомо, будь-які зв`язки з ним відсутні. Позивач зазначає, що необхідність пред`явлення даного цивільного позову виникла у зв`язку з тим, що факт реєстрації відповідача в будинку створює перешкоди в користуванні житлом, оскільки для вчинення певних правочинів щодо житлового приміщення для власних потреб необхідна згода проживаючих в ньому осіб.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у неї.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов виходячи із такого.
Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2018 серії ННІ №924818 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.07.2018 №132656453 встановлено, що ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору найму житла від 30.07.3007 ОСОБА_5 надав для проживання житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 строком на 5 років.
Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований з 30.07.2007 у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з господарської книги для №1 за 2006-2010 роки, особистий рахунок №79 по теперішній час, що підтверджується копією витягу з господарської книги №1 за 2016-2020 роки, особистий рахунок № НОМЕР_1 /1.
Згідно акта встановлення фактичного проживання громадян за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_4 не проживає за вищезазначеною адресою з 2007 року.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що вона є сусідкою позивача та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_4 , який зареєстрований в будинку, який належить позивачу ОСОБА_3 , вже тривалий час, а саме з 2007 року там не проживає, виїхав з с. Стара Гута АДРЕСА_2 Середино-Будського району Сумської області та де він знаходиться зараз невідомо.
Свідок ОСОБА_7 , яка є матір`ю позивача, також підтвердила, що її чоловік ОСОБА_5 та громадянин ОСОБА_4 , уклали договір найму житла від 30.07.2007, але останній не мешкає за аресою: АДРЕСА_1 . Свідок також показала, що мешкає за цією адресою та інших мешканців будинку вона не бачить.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено: місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Оскільки місце проживання відповідача ОСОБА_4 зареєстроване за адресою:
АДРЕСА_1 , то він повинен знаходитись за місцем реєстрації та проживати в будинку.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї та інших осіб.
Аналогічне правило міститься в ст. 150 ЖК Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР суд визнає особу такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.
Оскільки відповідач ОСОБА_4 дійсно не проживає за місцем реєстрації в житловому приміщенні більше шести місяців, що підтверджується дослідженими у справі доказами, то є законні підстави для визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-284, 353-355 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 23.05.2019.

Головуючий: суддя Ч. М. Теміров