ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м. Чернівці

Справа № 295/17765/18

Провадження № 22-ц/822/668/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар - Андрушків С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сокирянське лісове господарство» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої незаконними діями, головуючий у І-й інстанції - Побережна О.Д.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2018 року звернувся до суду з позовом до ДП «Сокирянське лісове господарство» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 28 грудня 2018 року цивільну справу №295/17765/18 за заявою ОСОБА_1 до ДП «Сокирянське лісове господарство» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями, надіслано за підсудністю до Сокирянського районного суду Чернівецької області.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу разом з її копією та доданими додатками.

На ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, а справу направити для відкриття провадження та продовження розгляду справи по суті до суду першої інстанції.

Вважає, що ухвала суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. На виконання вимог ухвали суду від 07 березня 2019 року ним було подано заяву, якою більшість питань виконано і підстав для повернення не було. А тому ухвала суду від 26 квітня 2019 року не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи видно, що у грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Сокирянське лісове господарство» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 28 грудня 2018 року цивільну справу №295/17765/18 за заявою ОСОБА_1 до ДП «Сокирянське лісове господарство» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями, надіслано за підсудністю до Сокирянського районного суду Чернівецької області.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з мотивів недотримання вимог статей 175 і 177 ЦПК України, а саме, у змісті позовної заяви відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують обставини, у змісті позовної заяви у змісті відсутні: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. В зв`язку з цим ОСОБА_1 надано п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання позовної заяви у новій редакції (у т.ч в примірнику з додатками для вручення відповідачу).

Позивачем у встановлений строк частково було виконано вимоги відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме - надано заяву на ухвалу суду від 07 березня 2019 року та уточнення до позовної заяви.

Проте, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки позивачем не дотримано встановленого судом способу усунення недоліків, а саме, шляхом подання позовної заяви у новій редакції (у т.ч. в примірнику для вручення відповідачу).

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції невірно використана норма процесуального права, оскільки ненадання доказів до позовної заяви не є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зі змісту частини 1 статті 185 ЦПК України видно, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з положеннями частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, повернення позовної заяви лише з підстав ненадання доказів є ознаками прояву надмірного формалізму в трактуванні судом цивільного процесуального законодавства України.

Колегія суддів зауважує, що навіть у разі ненадання позивачем доказів на підтвердження позовних вимог, вказане не може бути підставою для повернення позовної заяви позивачу, оскільки призведе до порушення права особи на доступ до суду.

Повернення позовної заяви без розгляду - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджувалися.

Вирішення питання стосовно достовірності доказів суду слід вирішувати під час розгляду спору по суті.

З приводу вказаного питання Європейський суд з прав людини висловив у справі «Чуйкіна протии України» свою позицію, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції «Право на справедливий суд», забезпечують кожному право звертатися до суду із позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (п. 50 рішення ЄСПЛ в справі «Чуйкіна протиУкраїни»).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо повернення позовної заяви з підстав ненадання позивачем позовної заяви у новій редакції (у т.ч. в примірнику для вручення відповідачу), оскільки вказане свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, так як застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Отже, у разі часткового виконання вимог зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, може бути підставою для продовження процесуального строку з ініціативи суду для дотримання гарантій доступу до суду, а не повернення позовної заяви.

Зазначених вимог закону суд не дотримався і, не будучи позбавленим можливості продовжити процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, таким правом не скористався, чим обмежив сторону позивача у доступі до правосуддя в розумінні практики Європейського суду з прав людини, допустив порушення норм процесуального права та прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви.

За таких обставин, відповідно до статті 379 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І. М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк