П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року м. Київ

Справа № 22-12410 Головуючий у1-й інстанції - Сирбул О. Ф.

Унікальний № 753/12409/15-ц Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

у с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" пред`явив в суд позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку суму заборгованості за Кредитним договором № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року у розмірі 117 836 доларів США 45 центів, що еквівалентно 2 481 497, 64 грн. та судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Позов обґрунтовував тим, що 04 жовтня 2005 року між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» (правонаступник ВАТ «КБ «Хрещатик») та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 37/05-840/83 з подальшими змінами. Відповідно до умов пункту 1.1. Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 130 000 доларів США, зі сплатою 11, 5 % річних, в розмірі та порядку, визначеними тарифами, та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 02 жовтня 2015 року, а ОСОБА_1 повертає кредит і сплачує за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором перед ОСОБА_1 виконав, надавши кредит в сумі 130 000 доларів США. Всупереч умов Кредитного договору ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. В результаті чого станом на 15 червня 2015 року утворилась заборгованість, яка становить 117 836, доларів США 45 центів.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 37/05-840/83-02 від 05 жовтня 2005 року. Відповідно до пункту 1.2. Договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання позичальником його обов`язку, що випливають з укладеного між ОСОБА_1 та банком договору кредиту № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року в розмірі та на умовах визначених Кредитним договором, щодо повернення кредиту, виплати відсотків за кредитом, комісій, неустойок, в розмірі та на умовах визначених Кредитним договором.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року позов ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в сумі 117 836 доларів США 45 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2 481 497 грн. 64 коп. В іншій частині позову було відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, а тому позов в частині позовних вимог до неї підлягав задоволенню.

При вирішенні позовних вимог до ОСОБА_2 судом першої інстанції було встановлено, що позивач в односторонньому порядку підвищив річну процентну ставку за кредитним договором та повідомлення поручителя не здійснив, як і не отримав згоди на продовження договору поруки на нових умовах, пов'язаних зі збільшенням відповідальності поручителя. Оскільки без згоди поручителя збільшився обсяг його відповідальності як поручителя, а також враховуючи, що після підвищення відсоткової ставки будь-які зміни або доповнення в договір поруки не вносились, зобов'язання щодо забезпечення кредитного договору порукою є припиненими на підставі закону.

Не погодившись з рішенням суду в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 , ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду в частині відмови в задоволенні стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 117 836 доларів США 45 центів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Рішення районного суду в частині задоволення позовних вимог ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_1 останньою не оскаржується, а тому в цій частині у апеляційному порядку не перевіряється.

Справа вже була предметом апеляційного розгляду та рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Хрещатик» було задоволено, заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення яким. позовні вимоги ПАТ КБ «Хрещатик» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в розмірі 117 836, 45 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2 481 497,64 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі та дійшов помилкового висновку про припинення поруки ОСОБА_2 та відсутність у останнього зобов`язань перед ПАТ КБ «Хрещатик».

Суд апеляційної інстанції вважав, що оскільки порука за договором поруки № 37/05-840/83-02 на момент розгляду справи не була припинена, а ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Хрещатик» за невиконання нею умов кредитного договору № 37/05-840/83, рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості та судових витрат виключно з ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону.

Постановою Верхового Суду від 24 липня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Волощука В. В., задоволено частково. Рішення Апеляційного суду міста Києва від 14 квітня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників справи: представника ПАТ КБ «Хрещатик», адвоката Полякова Т. Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника ОСОБА_2 , адвоката Москалюк Т. В. та представника ОСОБА_1 , адвоката Волощука В. В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили оскаржуване рішення залишити без змін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" підлягає задоволенню з наступних підстав.

При ухваленні рішення в частині позовних вимог ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_2 районний суд вважав встановленими наступні обставини.

04 жовтня 2005 року між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 37/05-840/83.

Відповідно до умов підпункту 1.1. кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 130 000 доларів СІІІА 00 центів, зі сплатою 11 % відсотків річних та кінцевим терміном повернення 04 жовтня 2010 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 37/05-840/83-02 від 05 жовтня 2005 року.

Відповідно до підпункту 1.1 договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання позичальником його обов`язків, що випливають з укладеного між позичальником і кредитором договору кредиту № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року в розмірі та на умовах визначених кредитним договором, щодо повернення кредиту, виплати відсотків за кредитом, комісій, неустойок, в розмірі та на умовах визначених кредитним договором.

В подальшому, між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_1 неодноразово укладалися договори про внесення змін до кредитного договору № 37/05-840/83.

Так, договором про внесення змін до кредитного договору № 37/05-840/83 від 30 січня 2006 року було внесено зміни до підпункту 1.1 договору № 37/05-840/83 та передбачено, що банк надає позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, кредит в сумі 130 000 доларів США, терміном повернення 02 жовтня 2015 року, зі сплатою за користування кредитом 11 % річних.

Договором про внесення змін до кредитного договору № 37/05-840/83 від 30 грудня 2011 року внесено зміни до підпункту 1.1., та передбачено, що банк надає позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, кредит в сумі 130 000 доларів США, терміном повернення 02 жовтня 2015 року, зі сплатою за користування кредитом 11 % річних. Сторони домовились, що з 01 березня 2012 року позичальник сплачує банку відсотки в розмірі 11,5 % річних.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором № 37/05-840/83 перед ОСОБА_1 виконав, надавши останній кредит в сумі 130 000 доларів США 00 центів.

Всупереч умовам кредитного договору, ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, та, станом на 15 червня 2015 року, має заборгованість по сплаті на загальну суму 117 836 доларів США 45 центів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач в односторонньому порядку підвищив річну процентну ставку за кредитним договором та повідомлення поручителя не здійснив, як і не отримав згоди на продовження договору поруки на нових умовах, пов'язаних зі збільшенням відповідальності поручителя.

Оскільки без згоди поручителя збільшився обсяг його відповідальності як поручителя, а також враховуючи, що після підвищення відсоткової ставки будь-які зміни або доповнення в договір поруки не вносились, районний суд вважав, що зобов'язання щодо забезпечення кредитного договору порукою є припиненими на підставі закону.

Як було зазначено вище, справа вже була предметом апеляційного розгляду.

Скасовуючи судове рішення апеляційного суду та передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний Суд у своїй постанові від 24 липня 2019 року вказав на порушення апеляційним судом норм процесуального права при розгляді справи у відсутність відповідачів, які не були належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду справи.

Висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_2 судом касаційної інстанції не спростовані(а.с.203-208).

За правилом ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Ураховуючи вказівки, викладені у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що висновки районного суду про припинення поруки і, як наслідок, відсутністьправових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_2 не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Судом порушені встановлені ст.89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки.

У даній справі 05 жовтня 2005 року між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 37/05-840/83-02.

Відповідно до підпункту 1.1 договору поруки ОСОБА_2 зобов`язався перед ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» нести солідарну відповідальність за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань по погашенню кредиту, одержаного за кредитним договором № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року, за умовами якого позичальник зобов`язався повернути банку в строк 04 жовтня 2010 року кредитні кошти в розмірі 130 000,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом із розрахунку 11% річних, а також сплатити можливу неустойку та збитки, що можуть наступити відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У даних правовідносинах договором про внесення змін до кредитного договору № 37/05-840/83 від 30 грудня 2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», було внесено зміни до підпункту 1.1 кредитного договору № 37/05-840/83 та передбачено, що банк надає позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, кредит в сумі 130 000 доларів США, терміном повернення до 02 жовтня 2015 року, зі сплатою за користування кредитом 11 % річних. Сторони домовились, що з 01 березня 2012 року позичальник сплачує банку відсотки в розмірі 11,5 % річних.

Таким чином було збільшено строк повернення кредиту та річну ставку процентів за кредитним договором, що в силу положень статті 559 ЦК України підлягає погодженню з поручителем.

Як убачається з договору про внесення змін до кредитного договору № 37/05-840/83 від 30 грудня 2011 року, ОСОБА_2 поставлено в ньому свій особистий підпис в графі «Погоджено з поручителем» (а.с.16).

Також 30 грудня 2011 року між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін до договору поруки № 37/05-840/83-02, яким викладено в новій редакції підпункт 1.1 договору поруки, а саме: «поручитель зобов`язується перед банком нести солідарну відповідальність за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за погашенню кредиту, одержаного за кредитним договором № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року, за умовами якого позичальник зобов`язався повернути банку в строк до 02 жовтня 2015 року залишок кредиту в сумі 72 000 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом з розрахунку 11% річних, з 01 березня 2012 року сплатити відсотки за користування кредитом з розрахунку 11,5 % річних, а також сплатити комісії та можливі штрафні санкції, передбачені кредитним договором». Вказаний договір підписаний особисто ОСОБА_2 , тобто, він був ознайомлений та погодився зі збільшенням річної ставки процентів та зі збільшенням обсягу своєї відповідальності (а.с.26).

Отже правові підстави вважати поруку ОСОБА_2 припиненою відсутні, а тому він повинен нести солідарний обов`язок з ОСОБА_1 по погашенню перед ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" заборгованості за кредитним договором.

Висловлені під час апеляційного розгляду аргументи сторони відповідача про те, що порука ОСОБА_2 є припиненою, оскільки останній не підписував змін до кредитного договору та договору поруки, унаслідок яких збільшилась його відповідальність, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами цивільного процесуального законодавства,у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до ч.11 ст. 83 ЦПК України просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 81 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів.

У даній справі представник ОСОБА_2 , адвокат Москалюк Т. В., подала клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для вирішення таких питань: 1. Чи виконаний підпис в оригіналі Договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року від 10 серпня 2011 року поручителем ОСОБА_2 .? 2. Чи виконаний підпис в оригіналі Договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року від 30 грудня 2011 року поручителем ОСОБА_2 .? 3. Чи виконаний підпис в оригіналах Договорів про внесення змін та доповнень до Договору поруки № 37/05-840/83-02 від 05 жовтня 2005 року поручителем ОСОБА_2 .?

В якості підстави для призначення експертизи стороною вказано, що ОСОБА_2 не підписував будь-яких договорів чи додаткових угод до Договору поруки № 37/05-840/82-02 від 05 жовтня 2005 року, якими б надавав свою згоду на зміну відсоткової ставки за користування кредитом, а отже, збільшення його зобов`язань та відповідальності як поручителя. Копія договору про внесення змін до договору поруки від 30 грудня 2011 року, надана суду позивачем (а.с.26), з підписами ОСОБА_2 викликає сумніви щодо ідентичності підписів останнього у порівнянні з його підписами в кредитному договорі та договорі поруки.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 , адвокат Москалюк Т. В., пояснила, що з точки зору відповідача експертне дослідження має бути проведене на підставі порівняння оспорюваних підписів ОСОБА_2 на угодах від 2011 року з його достовірними підписами на кредитному договорі від 04 жовтня 2005 року та договорі поруки від 05 жовтня 2005 року. Адвокат Москалюк Т. В. не повідомила суду про наявність вільних зразків його підпису, які відповідають оспорюваному підпису (підписам) за часом виконання (в межах одного року), за видом матеріалів письма (папір, кулькова ручка тощо), за формою документа (договір), за його змістом та цільовим призначенням.

Відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, для проведення почеркознавчого дослідження орган суд, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття провадження у справі і не пов`язані з її обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв`язку з її обставинами. Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням. Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів. При вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному (пункти 1.1., 1.3., 1.5, 1.8., 1.10 Розділу I «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26 грудня 2012 року № 1950/5)).

Посилання представника ОСОБА_2 , адвоката Москалюк Т. В. у судовому засіданні на той факт, що в оригіналі кредитного договору від 04 жовтня 2005 року міститься справжній підпис ОСОБА_2 , який можливо використати для проведення експертизи для порівняння зі спірними підписами у договорах про внесення змін та доповнень від 10 серпня 2011 року та 30 грудня 2011 року, суд вважав неприйнятними, оскільки розрив у часі між цими підписами складає майже 6 років, а документів з підписом ОСОБА_2 , які б відповідали за часом виконання даті оспорюваного підпису, а саме - в межах одного року від 2011 року, заявником не надано.

В рамках окремого провадження у період з липня 2015 року (дата подання позову про стягнення заборгованості) до серпня 2019 року (дата початку повторного апеляційного розгляду) ОСОБА_2 не оспорював дійсність зазначених ним договорів та/чи додаткових угод до Договору поруки № 37/05-840/82-02 від 05 жовтня 2005 року, якими надана його згода на зміну відсоткової ставки за користування кредитом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявляючи клопотання про призначення експертизи, сторона відповідача не вчинила належних дій для забезпечення її проведення, тому суд вважав, що експертиза заявлена до призначення формально (без забезпечення її реального проведення), а заявлене клопотання мало на меті виключно затягування розгляду справи.

Отже, діючи на власний розсуд, ОСОБА_2 не забезпечив можливості згідно із загальними правилами доказування (стаття 81 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваних ним документів.

За правилами ч.1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

При ухваленні нового рішення за правилами ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» підлягає стягненню 4 019 грн. 40 коп. в рахунок компенсації витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Солідарно з ОСОБА_1 стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 )на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А, Код ) заборгованість за кредитним договором № 37/05-840/83 від 04 жовтня 2005 року у розмірі 117 836 доларів США 45 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 15 червня 2015 року становить 2 481 497 грн. (два мільйони чотириста вісімдесят одна тисяча чотириста дев`яносто сім гривень) 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А, Код ) на відшкодування судових витрат 4 019 грн. (чотири тисячі дев`ятнадцять гривень) 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2019 року.

Головуючий А.А. Пікуль

Судді Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома