№ 336/1947/19
пр. № 6/336/99/2019
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Коциняна М.О. про оголошення розшуку боржника,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Коцинян М.О. звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , вказавши, що боржника не розшукано за зареєстрованим та фактичним місцем проживання, у зв`язку з чим просили оголосити боржника у розшук.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2019 року у зв`язку з відставкою судді Суркової В.П. проведено повторний автоматизований розподіл справи, після чого справу передано у провадження судді Дацюк О.І.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, у поданні просив розглянути подання за відсутності представника Шевченківського ВДВС.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2010 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення ОСОБА_3 , 2010 року народження, трирічного віку.

23.09.2010 року за рішенням суду видано виконавчий лист.

Відповідно до постанови від 14.05.2018 року на виконанні Шевченківського ВДВС Запорізького ТУЮ перебуває декілька виконавчих проваджень, об`єднаних у зведене виконавче провадження.

06.07.2018 року державним виконавцем на адресу проживання боржника ОСОБА_1 , зазначену у виконавчому листі, направлено виклик, який повернувся за закінченням строку зберігання.

Також державним виконавцем 22.01.2019 року здійснено вихід за адресою зареєстрованого проживання боржника та зафіксовано факт непроживання боржника за цією адресою. Натомість суд звертає увагу на те, непроживання ОСОБА_1 за цією адресою підтверджено поясненнями стягувача, а рівно і зазначенням про це у виконавчому листі.

06.02.2019 року державний виконавець склав акт про те, що ОСОБА_1 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вказав, що за цією адресою мешкають інші люди.

Водночас будь-яких пояснень у мешканців квартири з приводу місця проживання ОСОБА_1 не відібрано.

Державним виконавцем встановлено обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, однак, фактично не перевірено чи не перетинав ОСОБА_1 межі України до 2019 року.

Фактично усі дії державного виконавця, направлені на встановлення місця проживання боржника обмежились запитами щодо зареєстрованого місця проживання, виходом за адресою, за якою боржник завідомо не мешкав, та одноразовим виходом за адресою, яка зазначена в якості місця проживання боржника станом на 2010 рік.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Порядок проведення виконавчих дій при виконанні рішень судів регулюється Законом України «Про виконавче провадження» № 1404 від 02.06.2016 року, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012 року, іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 36 Закону України № 1404 вказує, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

З доданих до подання документів вбачається, що державним виконавцем усіх заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника-фізичної особи не вжито.

Так, державним виконавцем не отримувалась інформація від учасників виконавчого провадження та інших осіб щодо місцезнаходження боржника.

Крім того, державним виконавцем не ініціювалось примусове проникнення до житла боржника з метою встановлення та опису належного боржникові майна для подальшої його реалізації.

Таким чином, зважаючи, що державний виконавець звернувся до суду з поданням про оголошення боржника у розшук, не виконавши усіх обов`язкових дій для отримання відомостей щодо фактичного місцезнаходження боржника чи його майна, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні подання, що не позбавляє державного виконавця можливості повторного звернення до суду з відповідним поданням після виконання усіх необхідних дій, спрямованих на встановлення місця фактичного проживання боржника чи знаходження його майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 353, 438 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Коциняна М.О. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк