печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2019 р. Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві питання щодо закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни, треті особи: ОСОБА_7, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання дій незаконними, скасування рішень про реєстрацію права власності та скасування записів про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана справа.

Предметом спору у даній справі є, зокрема:

-визнання незаконними дії та скасування рішення державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Днапропетровської області Замфіра О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 383842087) за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на нежитловий будинок (приміщення) загальною площею 43,2 кв.м., розташований в АДРЕСА_1, приміщення 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 000 та скасування запису про право власності № 23565729;

-визнання незаконними дії щодо прийняття рішення про посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 38512541) за ОСОБА_7 на нежитловий будинок (приміщення) загальною площею 43,2 кв.м., розташований в АДРЕСА_1, приміщення 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 000 та скасування запису про право власності № 23729440.

Вислухавши представника позивача, яка заперечувала та представника третьої особи, який в судовому засіданні вважав доцільним закриття провадження у справі, з мотивів, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, інші сторони та третя особи в судове засідання не з'явились будучи належним чином повідомленими, а тому дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 1 КАС України цей Кодекс визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З питання юрисдикції справ, у яких оскаржуються рішення реєстраційної служби, Пленум Вищого адміністративного суду України згідно із пунктом 8 постанови від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» надав наступні роз'яснення: відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 цього Закону її або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не заявлялись вимоги приватно-правового характеру, суддя приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, у даній справі дослідженню будуть підлягати виключно владні, управлінські рішення та дії щодо державної реєстрації права власності, вчинені відповідачем - державним реєстратором як суб'єктом владних повноважень, а тому даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція, висвітлена Верховним Судом у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 826/6071/16.

Справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є підставою для закриття провадження у справі, що передбачає п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у даній цивільній справі та в порядку ч. 1 ст. 256 ЦПК України роз'яснення позивачу, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни, треті особи: ОСОБА_7, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання дій незаконними, скасування рішень про реєстрацію права власності та скасування записів про державну реєстрацію права власності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 березня 2019 р.

Суддя В. А. Писанець