Справа № 626/1183/19
Провадження № 4-с/626/2/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Рибальченко І.Г.

за участю секретаря - Краєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красноград скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Красноградського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області Винник Н.С. та скасування постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноградського районного суду надійшла вказана скарга, в якій скаржник просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 06.03.2018 року у межах виконавчого провадження № 50469367, скасувати цю постанову.

Скарга обґрунтована тим, що 06.03.2018 року державний виконавець виніс постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України. Підставою стало те, що у скаржник має заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.03.2018 року склала 126389,06 грн. У постанові зазначено, що ОСОБА_4 проігноровано зобов`язання, виклики та вимоги державного виконавця. Причини невиконання законних вимог державного виконавця та причини неявки за викликом, боржником не повідомлені.

Про постанову, якою встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_5 стало відомо 14.05.2019 року, при перетині кордону. При зверненні до державного виконавця Винник Н.С. ним отримано постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 06.03.2018 року по ВП № 50469367. Вважає, що ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", якою змінено ст.71 Закону, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" від 07.12.2017 року не може бути застосовано згідно ст. 58 Конституції України (зворотність дії закону в часі).

В судове засідання представник ОСОБА_3 - адвокат Лобач С.А. не прибув, направив заяву, в якій вимоги скарги підтримав і просив її задовольнити.

Дерджавний виконавець Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області Винник Н.С. в судове засідання не з`явилася. До Красноградського районного суду було направлено заяву в якій в задоволенні скарги просила відмовити. Також направила до суду матеріали на спростування скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді встановлено, що 16.11.2009 року Красноградським районним судом Харківської області у справі № 2-874/09 винесено судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 25.09.2009 рокуі до повноліття дітей.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання.

З розрахунку заборгованості по аліментах, складеної старшим державним Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районнах м.Харків ГТУЮ Клавкіним А.В., в провадженні якого перебувало виконавче провадження, встановлено, що станом на 01.12.2015 року у ОСОБА_3 наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 76403,06 грн. Також сума нарахованих аліментів з 01.12.2015 року по 01.02.2018 року - 46986,670 грн. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.02.2018 року - 123389,73 грн.

01.03.2019 року державним виконавцем Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області Винник Н.С. проведеноо розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_3 станом на 01.03.2019 року, заборгованість склала 126389,06 грн.

З зазначених вище розрахунків вбачається, що ОСОБА_4 за період 01.12.2015 року по 01.03.2019 року не сплачувались аліменти в будь-якому розмірі.

06.03.2018 року державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

По даній справі скаржник просить скасувати постанову виконавця від 06.03.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України з тих підстав, що дане обмеження встановлено згідно змін до Закону України "Про виконавче провадження", внесених Законом № 2234-VІІІ від 07.12.2017 року, а заборгованість виникла до прийняття цих змін. Закон зворотної дії у часі не має.

Вивчивши обґрунтування скаржника, надані документи, та проаналізувавши законодавство України, суд дійшов висновку, що доводи скаржника є необґрунтовані, скаржник має значну суму боргу по сплаті аліментів за тривалий час, як до прийняття вказаних змін, так і до/після винесення оскаржуваної постанови. На думку суду, державний виконавець діяв в рамках закону, і підстави для задоволення скарги відсутні. Викладені скаржником обґрунтування не знайшли свого підтвердження в суді, та спростовані матеріалами справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , інтересах ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Красноградського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області Винник Н.С. та скасування постанови про тимчасове обмеження у виїзду за кордон - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: