Провадження 2/756/2760/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

11 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Давиденку А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації.

В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1. Крім неї у цій квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_5, який з жовтня 2016 року жодного разу не з`являвся.

Оскільки ОСОБА_5 виїхав зі спірної квартири в невідомому ОСОБА_1 напрямку, але залишився зареєстрованим в цій квартирі, позивачка просить суд визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

У судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що на підставі договору дарування квартири від 09.11.2007 року ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_2 на указану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 14-16).

Згідно дубліката свідоцтва серії НОМЕР_2 від 28.11.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 10.01.2017 року - розірвано. (а.с. 18).

Зі змісту заяви мешканців сусідніх квартир ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 з жовтня 2016 року не проживає (а.с. 20, 21).

Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 03.01.2019 року місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою спірної квартири з 01.10.2015 року (а.с. 23).

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ОСОБА_5 зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратила право користування жилим приміщенням в указаній квартирі.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Керуючись ст.ст. 2-13, 209, 211, 247, 258, 259, 263-265,280-282, 268, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя