Дата документу 14.06.2019 Справа № 331/2918/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2918/18 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/2073/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді субсидії,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді субсидії.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що згідно заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 13.09.2016 року, ОСОБА_1 призначена житлова субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, згідно рішення комісії по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрійському району від 27.09.2016 року № 19 та рішень управління про призначення субсидії від 20.02.2017 року, від 27.03.2017 року, від 17.05.2017 року, від 15.06.2017 року №111741 на період з вересня 2016 року по квітень 2017 року, включно: розраховано субсидію на 1 місяць, з вересня 2016 року по вересень 2016 року включно на 1 місяць в сумі 345,28 грн., з жовтня 2016 року по жовтень 2016 року на 1 місць в сумі 1107,24 грн., на 4 місяці з листопада 2016 року по лютий 2017 року включно щомісячно в сумі 1588,58 грн., з березня 2017 року по березень 2017 року на 1 місяць в сумі 1605,32 грн., з квітня 2017 року по квітень 2017 року на 1 місяць в сумі 362,36 грн., та на період з травня 2017 року по квітень 2018 року включно.

У ході перевірки правильності та повноти наданої ОСОБА_1 інформації про доходи державним соціальним інспектором управління виявлено, що ОСОБА_1 в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 13.09.2016 р. в ІІ розділі «Всі види доходів, фактично проживаючих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які зареєстровані… за період з «01.01.2015 до 01.01.2016 року» та в відомостях про доходи - вид доходу зазначила - «виплати допомоги по безробіттю - Південний центр зайнятості» та «виплати по договору - ТОВ «Брайт і К», але не вказала у декларації, що отримала в 2 кварталі 2015 року дохід від продажу рухомого майна, що підтверджується довідкою про завантажені доходи з бази Державної фіскальної служби України від 29.11.2017 року, який повинен був бути врахований при розрахунку субсидії за період з 1 вересня 2016 року по 30 квітень 2017 року, включно.

Рішенням управління від 05.12.2017 року призначену ОСОБА_1 субсидію відмінено з листопада 2017 року через подання невірних даних.

З метою повернення надміру виплачених бюджетних коштів, листами від 24.01.2018 року №03-02/323 управлінням ОСОБА_1 повідомлено щодо виявленої переплати державних коштів, у вигляді субсидії, запропоновано переплачені кошти повернути управленню до 24 лютого 2018 року, від 28.02.2018 року № 03-02/901 заявнику запропоновано повернути переплачені кошти управлінню добровільно до 09 березня 2018 року.

Належна до повернення на розрахунковий рахунок управління сума у розмірі 5527,55 грн. у добровільному порядку відповідачем не повернута, заява про взяття зобов`язання щодо добровільного повернення коштів не подана до управління.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_1 на користь управління 5527 грн. 55 коп. виплачених надміру коштів у вигляді субсидій за період з 01.09.2016 р. по 30.04.2017 р., судові витрати покласти на відповідача по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району 5527,55 грн., надміру виплачених коштів, у вигляді субсидій за період з 01.09.2016 року по 30.04.2017 року, включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неотримання зазначених коштів, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що ОСОБА_1 була обізнана про наслідки неповідомлення відомостей про доходи, згідно з даними Державної фіскальної служби України відповідач отримала дохід від продажу транспортного засобу, який не зазначила в декларації.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 травня 2019 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було повідомлено Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району про отриманий в 2015 році дохід від продажу рухомого майна.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що згідно заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 13.09.2016 року, ОСОБА_1 призначена житлова субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, згідно рішення комісії по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрійському району від 27.09.2016 року № 19 та рішень управління про призначення субсидії від 20.02.2017 року, від 27.03.2017 року, від 17.05.2017 року, від 15.06.2017 року №111741 на період з вересня 2016 року по квітень 2017 року, включно: розраховано субсидію на 1 місяць, з вересня 2016 року по вересень 2016 року включно на 1 місяць в сумі 345,28 грн., з жовтня 2016 року по жовтень 2016 року на 1 місць в сумі 1107,24 грн., на 4 місяці з листопада 2016 року по лютий 2017 року включно щомісячно в сумі 1588,58 грн., з березня 2017 року по березень 2017 року на 1 місяць в сумі 1605,32 грн., з квітня 2017 року по квітень 2017 року на 1 місяць в сумі 362,36 грн., та на період з травня 2017 року по квітень 2018 року включно. (а.с. 10-15).

ОСОБА_1 в декларації від 13 вересня 2016 року зазначено в розділі ІІ «Всі види доходів, фактично проживаючих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які зареєстровані… за період з «01.01.2015 до 01.01.2016 року» та в відомостях про доходи - вид доходу - «виплати допомоги по безробіттю - Південний центр зайнятості» та «виплати по договору - ТОВ «Брайт і К». Бланк декларації, який заповнений ОСОБА_1 власноручно та датований 13 вересня 2016 року, передбачає повідомлення громадянина про те, що особа усвідомлює, що у разі подання нею у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні /будинку, їх доходи і витрати, особі може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі особа зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії.

При перевірці правильності та повноти наданої ОСОБА_1 . інформації про доходи державним соціальним інспектором управління виявлено, що ОСОБА_1 в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, не вказала, що отримала в 2 кварталі 2015 року дохід від продажу рухомого майна, який повинен був бути врахований при розрахунку субсидії за період з 01 вересня 2016 року по 30 квітень 2017 року, включно.

Рішенням управління від 05.12.2017 року призначену ОСОБА_1 субсидію відмінено з листопада 2017 року через подання невірних даних. (а.с. 19).

Згідно розрахунків управління від 21.01.2018 року загальна сума надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді субсидій становить 5527,55 грн., за період з 01.09.2016 р. по 30.04.2017 р. (а.с.20-22).

З метою повернення надміру виплачених бюджетних коштів, листами від 24.01.2018 №03-02/323 управлінням ОСОБА_1 повідомлено щодо виявленої переплати державних коштів, у вигляді субсидії, запропоновано переплачені кошти повернути управленню до 24 лютого 2018 року (лист повернувся за закінченням терміну зберігання), від 28.02.2018 № 03-02/901 заявнику запропоновано повернути переплачені кошти управлінню добровільно до 09 березня 2018 року (лист повернувся за закінченням терміну зберігання). (а.с. 23-27).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до п.п. 6, 7, 8, 12, 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. Субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, з якого призначається субсидія.

Для призначення субсидії сукупний дохід обчислюється виходячи з нарахованих особам доходів без урахування податку з доходів фізичних осіб, відомості про які надаються структурним підрозділам з питань соціального захисту населення ДФС, Пенсійним фондом України, фондами соціального страхування, у порядку, визначеному пунктом 13 цього Положення, а також розмірів державної соціальної допомоги, що виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, одноразової винагороди жінкам, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня", державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг).

Субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається виходячи з розміру середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, а субсидія для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - виходячи з річного доходу осіб за попередній календарний рік.

Для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, та неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення з зазначенням їх розміру; договір найму (оренди) житла (за наявності).

Відповідно до ч. 4 п. 13 Положення громадянин несе відповідальність за надані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Згідно з п. 20 Положення надання субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії. Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, із урахуванням вказаних норм матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачу було безпідставно перерахована субсидія у зв`язку із наданням ним недостовірної інформації щодо майнового стану, а саме: неповідомлення про отримання доходу від продажу рухомого майна.

Суд першої інстанції вірно встановив, що згідно листа від 17.04.2018 №31/8-1957 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області на запит управління від 11.04.2018 року №03-02/1512 за ОСОБА_1 був зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , який 17.02.2015 року знятий з реєстраційного обліку для реалізації довіреною особою ОСОБА_4 , який діяв на підставі доручення серії ВРП №436508 від 24 грудня 2011 року, 15.04.2015 вищевказаний автомобіль зареєстрований за новим власником (а.с. 41).

Згідно з довідкою про завантажені доходи з бази Державної фіскальної служби України від 29.11.2017 року, а також відомостями з державного реєстру осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06.11.2018 №2418/0 ОСОБА_1 нараховано та виплачено суму доходу 36500,00 грн. від ТОВ "МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ БРОКЕРСЬКИЙ ДІМ ФАВОРИТ", (а.с. 16, 17, 40,60).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про отримання в період з 01.04.2015 по 30.06.2015 ОСОБА_1 доходу у розмірі 36 500,00 грн. від продажу рухомого майна - транспортного засобу ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 від ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ БРОКЕРСЬКИЙ ДІМ ФАВОРИТ», , що здійснювало діяльність посередників у торгівлі машинами, який повинен бути задекларований при зверненні за призначенням житлової субсидії.

Таким чином, ОСОБА_1 має нести негативні наслідки за недостовірність (неповноту) відомостей про майновий стан, наданих органу, який приймає рішення про надання житлової субсидії.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначала про передання вказаного автомобіля в оренду сторонній особі, якою в подальшому було укладено договір купівлі-продажу автомобіля через ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ БРОКЕРСЬКИЙ ДІМ ФАВОРИТ» та отримано грошові кошти.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що зареєстрований за ОСОБА_1 транспортний засіб ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , 17.02.2015 року був знятий з реєстраційного обліку для реалізації довіреною особою ОСОБА_4 , який діяв на підставі доручення серії ВРП №436508 від 24 грудня 2011 року (а.с. 41).

За приписами ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (ч. 3 ст. 238 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

ОСОБА_1 не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 вчиняв дії щодо зняття з реєстраційного обліку та подальшої реалізації автомобіля в своїх інтересах або в інтересах іншої особи, а тому вказані докази є неприйнятними.

Договір купівлі-продажу вказаного автомобіля недійсним в судовому порядку не визнавався.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що згідно з випискою з карткового рахунку в AT КБ «ПриватБанк» сума в розмірі 36 500 грн. на її картковий рахунок не зараховувалась, не заслуговують на увагу, оскільки вказана виписка не свідчить про відсутність у ОСОБА_1 інших банківських рахунків чи про неможливості проведення готівкового розрахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ОСОБА_1 долучено до апеляційної скарги копію довіреності від 17 грудня 2011 року, проте не зазначено причини неможливості подати її до суду першої інстанції та на підтвердження яких саме обставин надається вказаний доказ. Посилання на недолучення судом першої інстанції зазначеної довіреності до матеріалів справи не підтверджено належними доказами.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який, керуючись вищезазначеними нормами матеріального права, правильно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача, яка надала недостовірні відомості щодо майнового стану, нарахованої субсидії.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 14 червня 2019 року.

Головуючий

Судді: