П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 264/3024/18

Номер провадження 22-ц/804/1637/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Зайцевої С.А., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2019 року, у складі судді Матвєєвої Ю.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя,

В с т а н о в и в:

05 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в подальшому збільшивши позовні вимоги, просила визнати за нею та за відповідачем право власності в рівних частках по ? частці за кожним на автомобіль марки «Volkswagen», білого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача ? частину грошових коштів, які знаходились на картковому рахунку НОМЕР_2 відповідача в ПАТ «ПУМБ» в розмірі 71950,64 грн.

В мотивування позову зазначила, що з 2001 року сторони проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , та 29 серпня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 311.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року шлюб розірвано.

Вказує, що під час шлюбу у 2010 році сторонами придбано автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого на теперішній час складає 8000 доларів США за курсом НБУ; домоволодіння № 14 з господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , вартість якого на теперішній час складає 12000 доларів США за курсом НБУ. Також у подружжя на банківському рахунку, відкритому у ПАТ «ПУМБ» на ім`я відповідача, знаходились грошові кошти в сумі 143901,28 грн.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2019 року призначено по справі оцінку майна, проведення якої доручено експертам ТОВ експертно-оціночної фірми Афіна-Експерт (м.Маріуполь, пр.Металургів, 23), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі без поважних причин висновку та дачу завідомо помилкового висновку за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

Яка дійсна вартість гаражу, літ. В-1, площею 30,1 кв.м. з оглядовою ямою, літ. В/я, площею 2,0 кв.м., який входить до складу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

Яка дійсна вартість бані, літ. Л-1, площею 14,3 кв.м., яка входить до складу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 надати доступ до приміщень, необхідних експерту для проведення огляду.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивачку ОСОБА_1 .

Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Терентьєву Л.І. ( АДРЕСА_2 ), попередивши експерта про кримінальну відповідальність за відмову від дачі без поважних причин висновку та дачу завідомо помилкового висновку за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

Яка дійсна ринкова вартість автомобілю марки «Volkswagen», білого кольору, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_3 .

Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 надати доступ експерту до вищевказаного автомобілю для проведення огляду.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження по справі зупинено до отримання висновків.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема зазначив, що судом не враховано, що дослідження по призначеним експертизам не стосується предмету спору та заявлених вимог, клопотання подані з порушенням процесуального закону.

Так, судом у порушення ст.197 ЦПК України після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду розглянуто два клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення по справі експертиз, в яких не зазначено поважні причини не заявлення їх у підготовчому провадженні або в інший строк.

Судом задоволено клопотання представника позивача про призначення по справі оцінки майна, не передбаченої процесуальним законом у такій формі, а також про проведення судової автотоварознавчої експертизи, необхідність проведення якої обґрунтовано тільки загальними підставами.

Крім того, у справі призначено оцінку гаражу та бані, які не є самостійними об`єктами нерухомості, входять у склад домоволодіння та їх вартість визначається в сукупності з житловим будинком та іншими будівлями.

Вказує, що ТОВ «Афіна-Експерт» не є експертною установою, її експерти не зареєстровані у Державному реєстрі атестованих судових експертів.

Вважає, що зупинення провадження у справі у зв`язку з призначеними експертними дослідженнями, які не стосуються обґрунтування та доказування позовних вимог, не дає можливості розглядати справу.

На виконання ст.360 ЦПК України не подано відзивів на апеляційну скаргу.

За правилами ст.ст. 368, 369 ЦПК України дана апеляційна скарга підлягає розгляду апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується записом у журналі телефонограм апеляційного суду за № 1436 (виділені матеріали справи а.с.20).

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, а ухвали суду - скасуванню та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в ході судового розгляду справи від представника позивача Кальної А.Г. надійшли клопотання про призначення по вказаній справі оцінки майна, проведення якої доручити ТОВ експертно-оціночній фірмі «Афіна-Експерт», на вирішення поставити запитання про дійсну вартість гаражу, літ.В-1 з оглядовою ямою літ.В/я, бані літ.Л-1, які входять до складу домоволодіння по АДРЕСА_1 ; та про призначення автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручити судовому експерту Терентьєву Л.І. , поставивши запитання про дійсну ринкову вартість автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Задовольняючи клопотання представника позивача, суд виходив з того, що проведення оцінки майна та автотоварознавчої експертизи необхідно для повного та об`єктивного розгляду справи.

З таким висновками колегія суддів не може погодитись, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами процесуального законодавства з огляду на наступне.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Як передбачено ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» № 4038-XII від 25.02.1994 року передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Правові засади здійснення оцінки майна передбачені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-III (далі Закону України № 2658-III).

Відповідно до ст.10 Закону України № 2658-III оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦПК України учасники справи при розгляді справи судом викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях.

Згідно з п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Розглядаючи справу по суті, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви чи клопотання, які без поважних причин були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом (ч.1, ч.2 ст.222 ЦПК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є поділ спільного майна подружжя, зокрема автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , житлового будинку АДРЕСА_1 та грошові кошти, які знаходились на банківському рахунку.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 23 липня 2018 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 03 вересня 2018 року, яке відкладалось на 17 вересня 2018 року у зв`язку з наданням позивачу строку для ознайомлення з відзивом на позов, та на 16 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивача.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11 січня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження на 08 лютого 2019 року, яке було відкладено двічі на 04 березня 2019 року, на 02 квітня 2019 року за клопотаннями представника відповідача. 02 квітня 2019 року оголошено перерву до 15 квітня 2019 року за клопотанням представника позивача для ознайомлення з клопотанням про залучення письмових доказів.

Ознайомившись з письмовими документами, залученими відповідачем, 15 квітня 2019 року у судовому засіданні представником ОСОБА_1 - адвокатом Кальною А.Г. заявлено клопотання про призначення оцінки нерухомого майна - гаражу та бані, які входять до складу спірного домоволодіння, посилаючись на їх побудову за спільні кошти подружжя, неможливість виділити в натурі. Також нею заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи автомобіля «Volkswagen», зазначивши, що його придбано під час шлюбу за спільні кошти подружжя, поділити в натурі не можливо. Крім того, під час даного судового засідання заявлені клопотання представником позивача про витребування проекту газифікації та кошторисної документації вартості робіт, представником відповідача - про допит відповідача в якості свідка та про витребування інвентарної справи на спірне домоволодіння, які судом задоволені.

Клопотання розглянуті судом, після заслуховування позиції сторін.

При цьому, збільшивши позовні вимоги у листопаді 2018 року, позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею та за відповідачем ОСОБА_2 право власності в рівних частках по ? частці за кожним на спірні автомобіль та житловий будинок, а також стягнути ? частину грошових коштів, які знаходились на картковому рахунку відповідача у ПАТ «ПУМБ».

Матеріали справи не містять даних щодо дійсної вартості гаражу та бані, а також ринкової вартості автомобіля, однак позивачем вимоги про стягнення вартості спірного автомобіля та житлового будинку не заявлялись, тому призначені експертиза та оцінка майна не стосуються предмету позову.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_1 - Кальна А.Г. подала до суду клопотання про призначення оцінки майна та автотоварознавчої експертизи 15 квітня 2019 року, тобто після закриття підготовчого провадження по справі, яке тривало значний період часу.

В порушення вимог ст.222 ЦПК України представник ОСОБА_1 - Кальна А.Г. при поданні вказаних клопотань не вказала поважних причин, у зв`язку з якими клопотання не були нею заявлені в підготовчому засіданні, як це передбачено п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд першої інстанції на вищевказані вимоги норм процесуального права уваги не звернув та постановив ухвалу про призначення оцінки майна та експертизи після закриття підготовчого засідання, не з`ясувавши, при цьому, чи є необхідність у збиранні вказаних доказів, виходячи з предмету позову та межі заявлених вимог, поважності причин, у зв`язку з якими дані клопотання не були заявлені в підготовчому засіданні, чим допустив порушення норм процесуального права.

Судом при постановлені оскаржуваної ухвали також не обґрунтовано необхідність спеціальних знань, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Аналізуючи наведені норми права та встановлені у справі обставини і беручи до уваги той факт, що представником позивача заявлені клопотання, що не пов`язані з предметом спору, а також подані після закриття підготовчого провадження, без зазначення поважних причин, колегія суддів вважає, що суд дійшов неправильного висновку про необхідність призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи та оцінки майна.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006).

Відповідно до положень ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а скаргу - задовольнити.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про призначення оцінки майна та експертизи, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а тому відповідно до вимог ст.ст.374, 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 14 червня 2019 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

С.А.Зайцева

С.А.Попова