Справа № 541/2645/18
Провадження №2/541/248/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 жовтня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Куцин В.М.,

секретаря судових засідань Євдокимової Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариств «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про захист прав споживача, розірвання кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить розірвати кредитний договір № 137/07-К від 16 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі Банк). Свої вимоги мотивує тим, що вона ОСОБА_3 з відповідачем вказаний кредитний договір, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 45000 доларів США на термін до 13.08.2032 pоку.

Позивачем було змінено прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 в зв`язку з чим Додатковий договір №1 від 29.12.2008 року яким внесено зміни до кредитного договору, укладений між ОСОБА_5 та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» .

З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання укладений іпотечний договір №137/07-К, відповідно до якого іпотекодавець (позивач) з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, передав іпотекодержателю (Банку) в іпотеку нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 .

В 2010 році Банком було заявлено позов про стягнення заборгованості в розмірі 422769 грн. 09 коп. З метою погашення заборгованості позивачем за згодою Банку було продано іпотечне майно та частково погашено заборгованість по кредиту. Після часткової погашення залишок суми заборгованості склав 19436,63 доларів США.

Відповідно до рішення Октябрського районного суду міста Полтава від 04.12.2017 стягнута солідарно заборгованість з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Банку в розмірі 196642,65 грн.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визначено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 20.03.2015 до 19.03.2020.

Виходячи з положень п.22 ст.1 ЗУ Про захист прав споживачів та ст.652 ЦК України просить розірвати кредитний договір в зв`язку з істотними змінами обставин якими керувалися сторони при укладенні договору. Оскільки позивач на момент укладення кредитного договору керувалася стабільною фінансовою ситуацією на валютному ринку. На момент укладення договору курс продажу іноземної валюти(долара США) до гривні 16.08.2007 року становив - 5,05 грн., на момент звернення до суду з позовом - 27,8 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

29 листопада 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.01.2019 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариств «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна Марина Анатоліївна подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що ОСОБА_8 укладаючи кредитний договір 16.08.2007 року повинна була довідатися про порушення свого права, так як позика була отримана в іноземній валюті, рішенням Октябрського районного судум. Полтава від 26.09.2011 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання спірного кредитного договору від 16.08.2007 року недійсним, однак позов про розірвання договору було подано лише в 2018 році. Оскільки позов пред`явлено поза межами строку позовної давності виходячи з положень ст. 267 ч.4 ЦК України, просили застосувати строки позовної давності та у задоволені позову відмовити (а.с.24-25).

В зв`язку з заявами позивача та представника позивача розгляд справи відкладався неодноразово (а.с.45,88,102 ).

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Литовченко Р. В. позов підтримали, просили його задовольнити з підстав викладених у позові. Позивач просила розірвати кредитний договір, який був укладений нею з Банком в 2007 році, оскільки на час укладення договору курс іноземної валюти до гривні був менший в декілька разів. Після значного зростання курсу долара США вона не мала можливості погашати кредит, тому утворилася заборгованість. З метою погашення заборгованості нею була продана квартира ,яка була іпотечним майном. На даний час вона виконує рішення суду, яким стягнуто заборгованість по спірному договору. З метою попередження в майбутньому нарахування будь-яких платежів по кредиту звернулася до суду з позовом з метою його розірвання.

Представник позивача адвокат Литовченко Р. В. вказував, що спірний кредитний договір необхідно розірвати виходячи з положень ст. 652 ЦК України, оскільки на момент укладення договору сторони виходили з того що не настане значного підвищення курсу іноземної валюти в якій був наданий кредит,виконання договору порушує співвідношення майнових інтересів позивача та Банку, рішенням суду про стягнення заборгованості по спірному кредитному договору стягнуто тіло кредиту, позивачем продано іпотечне майнов і отримані кошти передані на погашення заборгованості, просив позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.(а.с.131).

Ухвалою суду від 15.10.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТ ХАУС» про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Суд, заслухавши позивача, його представника дослідивши письмові докази по справі вважає,що в задоволенні позову необхідно слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 серпня 2007 року між ОСОБА_9 ,( яка в зв`язку з укладенням шлюбу із ОСОБА_10 19.09.2008 року, змінила прізвище на ОСОБА_11 та після його розірвання та укладення шлюбу 21.07.2012 з ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_1 що підтверджується наданими свідоцтвами про укладення та розірвання шлюбу), та Всеукраїнським Акціонерним Банком 16 серпня 2007 року був укладений кредитний договір №137/07-К, відповідно до якого позивач отримала кредит у розмірі 45000 доларів США грн. на термін до 13 серпня 2032 року та зобов`язалася повернути кредит із сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.3-6).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2017 року позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення Ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено. стягнуто солідарно з ОСОБА_13 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором №137/07-К від 16.08.2007 року в межах строку позовної давності в сумі 196642 грн.65 коп.: відсотки 7246,45 доларів США, що еквівалентно 181481,52 грн., комісія за РО-2522,66 гривень (а.с.7-9).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 26.09.2011 року відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання недійсним кредитного договору №137/07-К від 16.08.2007 та додаткового договору №1 від 29.12.2008 року укладеного між ОСОБА_14 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк»(а.с.26-28).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб №63 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та рішенням №474 від 15.02.2018 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації до 19.03.2020 року (а.с.29,30).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 652 ЦК України .у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У пункті 15 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 було роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

В супереч вимог ст. 81 ЦПК України позивач ОСОБА_1 , не надала будь-яких належних та допустимих доказів, які б давали суду можливість пересвідчитись, що серед обставин, які можуть слугувати підставою для розірвання кредитного договору в наявності існують одночасно всі чотири умови, які передбачені ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Суд критично ставиться до твердження позивача, що кредитний договір може бути розірваний на підставі ст. 652 ЦК України в зв`язку ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості по кредиту, оскільки чинне цивільне законодавство взагалі не передбачає серед переліку підстав, які можуть слугувати для розірвання договору таку підставу, як наявність рішення суду про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором.

Не заслуговує на увагу на думку суду твердження позивача, що отримання нею доходу у виді заробітної плати у національній валюті та відсутність інших доходів, що обумовлено економічною кризою є обставинами на які сторони не розраховували при укладенні договору та які позивач при укладенні договору не передбачала і не могла передбачити, а якби була можливість передбачити їх позивач як сторона договору взагалі б не уклала такий договір, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих тверджень позивачем не надано.

Крім того згідно повідомлення позивача на даний час розмір непогашеної зборгованості за спірним кредитним договором становить в межах 9000-10000 доларів США .

Зобов`язання за договором вважається припиненим у зв`язку з його виконанням відповідно до ст. 599 ЦК України, що в свою чергу виключає можливість розірвання договору на підставі статті 651, 652 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про розірвання кредитного договору з підстав зазначених у позові.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог у суду відсутні підстави для вирішення питання про застосування до спірних правовідносин положень ст.267 ЦК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, а її позов залишений без задоволення, виходячи з вимог ч. 7 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258, 268 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариств «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про захист прав споживача фінансових послуг та розірвання кредитного договору №137/07-К від 16 серпня 2007 року укладеного між Всеукраїнським Акціонерним Банком та ОСОБА_9 - відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складене 18.10.2019 року.

Суддя: В. М. Куцин