Справа №613/696/19 Провадження № 2-о/613/32/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., розглянувши заяву Державного підприємства «Гутянське лісове господарство» про встановлення факту недостовірності інформації, -

ВСТАНОВИВ:

ДП «Гутянське лісове господарство» звернулось до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту недостовірності інформації, у якій просить встановити факт, що інформація, поширена невідомою особою у відео-сюжеті під назвою «Как на Харьковщине нагло разворовывают десятки гектаров леса, ЦРУ» в мережі інтернет на відеохостингу «YouTuBe» (режим доступу: https://www.youtube.com/watch?v=Qr3sAn0U6S8&t=0s&list=PL9o6bQUWYNvLwJ8Y_kEif40uPPvtzkDxQ&index=4), є недостовірною, та спростувати вказану інформацію.

Вивчивши заяву та долучені до неї матеріалами, суддя приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік фактів про встановлення яких суд розглядає справи. Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що крім фактів, перелічених в ч.1 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено у п.п.5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред`явити орган цієї юридичної особи.

Пунктом 12 цієї ж Постанови Пленуму передбачено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адрес українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Згідно з положеннями статті 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу /Захист цивільних прав та інтересів/.

Отже суддя приходить до висновку, що з поданої заяви вбачається спір про право, а аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що звернення юридичної особи за захистом честі, гідності та ділової репутації можливе лише в порядку позовного провадження.

Дійсно, з п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» та абз.3 ч.4 статті 277 ЦК України вбачається, що судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження.

Однак, суд звертає увагу, що зазначеними положеннями ППВСУ та ЦК України передбачено право звернення із заявою про встановлення факту недостовірності інформації саме для фізичних осіб, в той час як в даному випадку заява подана юридичною особою, тому посилання в заяві на п.13 ППВСУ та абз. 3 ч. 4 статті 277 ЦК України є недоречним.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що заява не може бути предметом розгляду в порядку окремого провадження, оскільки із заяви вбачається спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження, тому у відкритті провадження за вказаною заявою необхідно відмовити.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду особі, яка його сплатила в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

Відповідно до платіжного доручення № 1695 від 08.05.2019 року, ДП «Гутянське лісове господарство» сплачено судовий збір у розмірі 960 грн. 50 коп.

Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 258, 260, ч. 4 ст. 315, 353, 354, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою Державного підприємства «Гутянське лісове господарство» про встановлення факту недостовірності інформації.

Зобов`язати Управління Державної Казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, за адресою: 62103, м. Богодухів, вул. Спортивна, 5 Харківської області, повернути ДП «Гутянське лісове господарство», що розташоване за адресою: Харківська область, Богодухівський район, смт Гути, вул. Первухінська, буд. 49, , сплачену суму судового збору відповідно до платіжного доручення № 1695 від 08.05.2019 року у розмірі 960 грн. 50 коп. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 коп.)

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення, разом з доданими матеріалами. Копію заяви залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ