Головуючий в 1 інстанції Шиян В.В.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.

секретар Тулянкіна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року у цивільній справі № 265/5727/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

4 липня 2018 року, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням їх уточнення, посилається на ті обставини, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох доньок, батьком яких зазначено відповідача. За рішеннями суду від 9 грудня 2009 року та 2 квітня 2018 року, з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньок по 1/4 частині зі всіх видів заробітку, на кожну дитину. Відповідач офіційно ніде не працює, але має постійне джерело доходу та може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в більшому розмірі ніж стягнуто за рішеннями суду, а тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача та стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, по 2000 гривень на кожну дитину.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з дня набрання рішенням законної сили. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З даним рішенням не погодилася позивач і оскаржила його в апеляційному порядку. Вона посилалася на те, що суд не повно з`ясував обставини справи і ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просила змінити рішення суду і задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Також, позивач звернулася до апеляційного суду з заявою про відмову від її позовних вимог в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою апеляційного суду від 29 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Визначено нечинним рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частині позовних вимог про зміну способу стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Сторони до суду не з`явилися, повідомлені про час і місце судового засідання судовими повістками.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача з наступних підстав.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом правильно встановлено, що сторонни по стправі мають дітей:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої згідно свідоцтва про народження виданого 8 січня 2009 року, Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області записано відповідача ОСОБА_2 , актовий запис №3.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої згідно свідоцтва про народження виданого 1 лютого 2014 року, Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області записано відповідача ОСОБА_2 , актовий запис №71.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 9 грудня 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 % на дитину відповідного віку, до повноліття дитини.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 2 квітня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш ніж 50% на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при ухваленні рішення правильно врахував, що відповідач не має постійного доходу, що також не спростовується самими відповідачем, а тому суд правильно вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини та стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі суд правильно врахував вимоги статті 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, законодавець закріпив мінімальний рекомендований розмір аліментів прив`язав його до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стягнення якого залежить від доведеності розміру доходу відповідача та можливості його сплатити.

В судовому засіданні, позивачка, обґрунтовувала свої позовні вимоги про стягнення аліментів, в розмірі 2000 гривень на дитину, посилаючись на норми ч.3 ст. 182 СК України.

За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, матеріальний стан сторін, та можливість відповідача та позивача утримувати своїх неповнолітніх дітей, і правильно встановив, що позивач ОСОБА_1 , з її слів має постійне місце роботи та стабільний дохід розмір якого підтверджено в судовому засіданні не було. Відповідач ОСОБА_2 , офіційно не працює, стабільного доходу не має. Розмір свого доходу визначає в сумі 6000 гривень.

В судовому засіданні позивач наполягала, що відповідач має значно більший дохід ніж ним було заявлено, а саме його дохід складає 8000-10000 гривень щомісячно. При цьому, належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлену позивачем суму доходу відповідача, суду надано не було, а тому позивачем в судовому засіданні не було доведено достатності заробітку ( доходу) платника аліментів для сплати заявленого розміру аліментів.

Прожитковий мінімуму на дитину віком до 6 років, на момент звернення позивачем ОСОБА_1 складав 1559,0 гривень.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, підлягає задоволенню частково, в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , враховуючи вимоги ст. 180 СК України, за якою обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, в тому числі і на мати дитини, розмір аліментів у сукупності становитиме суму, що перевищує прожитковий мінімум для особи відповідного віку.

Апеляційний суд вважає, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 3 червня 2019 року.

Суддя