Справа № 185/7670/19
Провадження № 2/185/3890/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання батьківства, у подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградово Цюрупінського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , її батьком.

В обґрунтування уточненої позовної заяви позивач посилається на те, що її мати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Офіційно шлюб був зареєстрований тільки через п`ять місяців після її народження, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька у свідоцтві про її народження вказані за заявою її матері. У зв`язку з неможливістю внести зміни до актового запису про її народження, вона вимушена звернутися до суду.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують, зазначивши, що ОСОБА_2 дійсно є рідним батьком ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Стаття 51 Конституції України вказує, що сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 у с. Іванівка Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 8, батьками записані: мати - ОСОБА_6 , батько - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 27.12.1974 року.

Відомості про батька ОСОБА_5 внесені на підставі заяви матері, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України.

03 червня 1989 року між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було укладено шлюб, після чого ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122, 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У судовому засіданні встановлено, що державна реєстрація народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснена відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

Відповідач визнає своє батьківство повністю та вважає ОСОБА_1 своєю рідною дочкою, що також підтвердили ОСОБА_3 - рідна сестра позивача, ОСОБА_4 - мати позивача.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 визнає себе батьком позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, суд вважає доцільним ухвалити рішення про задоволення позову, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи, а також сприятимуть захисту прав та інтересів ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 200, 259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання батьківства - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградово Цюрупінського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Іванівка Долинського району Кіровоградської області, України.

Внести зміни до актового запису № 8 від 20 березня 1967 року, складеного Івановською сільською радою Долинського райвідділу ЗАГС, про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , яка у подальшому змінила прізвище на ОСОБА_9 , вказавши батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградово Цюрупінського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , замість ОСОБА_7 , та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням проведених змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко