ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року

м. Харків

справа № 640/15165/15-ц

провадження № 22ц/818/110/19

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник ПАТ «КРИСТАЛБАНК»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа: ОСОБА_2 ,

позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

відповідач за зустрічним позовом: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник ПАТ «КРИСТАЛБАНК»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно - квартиру за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК», третя особа: ОСОБА_2 про визнання правовідносин припиненими, та за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» про припинення правовідносин шляхом розірвання договору за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року (в складі судді Сенаторова В.М.),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно - квартиру, в якому, з урахуванням уточнень, просив звернути стягнення на заставне майно - предмет іпотеки за договором іпотеки № 674/1-07 від 03.08.2007 року, а саме квартиру загальною площею 104,1кв. м, житловою площею 25,8кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності громадянину України ОСОБА_1 , за рахунок грошових коштів виручених від реалізації заставного майна погасити заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року у розмірі 83858,84дол. США, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 58488,78дол. США, суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 13561,56дол. США, суми пені, нарахованої за порушення строку погашення кредиту - 7542,38дол. США, суми пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків - 4266,12дол. США, визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу його па прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановити, початкову ціну продажу предмета іпотеки у розмірі 1968280,21грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обгрунтування позову вказував, що 03 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі Банк) та громадянином України ОСОБА_2 укладено Генеральну кредитну угоду № 674.

03 серпня 2007 року у відповідності до Генеральної кредитної угоди № 674 від 03.08.2007 року між Банком та громадянином ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 010-2/07/1-890-07, до якого вносились зміни шляхом укладання додаткового договору №1 від 29.08.2007 року, додаткового договору № 2 від 14.09.2007 року, додаткової угоди № 3 від 03.07.2009 року, додаткової угоди № 4 від 16.12.2009 року, додаткової угоди № 5 від 25.06.2010 року, додаткової угоди № 6 від 09.12.2010 року, додаткової угоди № 7 від 26.09.2011 року.

За кредитним договором № 010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року позичальнику надано кредит у сумі 85000дол. США з встановленою відсотковою ставкою 12,5% річних строком по 03 серпня 2017 року.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього договору, а Позичальник, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів Банку, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором.

Взятих на себе зобов`язань, щодо повернення кредитних коштів та процентів у відповідності до умов Угоди та кредитного договору позичальник не виконав, в зв`язку з чим перед Банком виникла прострочена заборгованість, яка станом на 05 серпня 2015 року складає: - прострочена сума заборгованості за кредитом - 23 752,39дол. США; - прострочена сума заборгованості за відсотками - 13381,29дол. США.

У зв`язку з порушенням прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року строки, позичальнику нарахована пеня у розмірі: 7542,38дол. США за порушення строку погашення тіла кредиту; 4266,12дол. США за порушення строку погашення відсотків.

Загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 05 серпня 2015 року складає 83858,84дол. США, де: сума заборгованості за кредитом складає - 58 488,78дол. США: прострочена сума заборгованості за кредитом складає - 23 752,39дол. США; сума пені, нарахована за прострочення строку погашення кредиту складає 7542,38дол. США; сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 13 561,56дол. США; сума простроченої заборгованості по відсоткам складає - 13381,29дол. США; - сума пені за порушення строку погашення відсотків складає - 4266,12дол. США.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди № 674 від 03 серпня 2007 року, між Банком та громадянином ОСОБА_1 03 серпня 2007 року укладено договір Іпотеки №674/1-07. Предметом іпотеки за зазначеним договором є нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 104,1кв.м, житловою площею 25,8кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань позичальником ОСОБА_2 за кредитним договором, щодо погашення суми кредитів, нарахованих відсотків та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками Банком 05 березня 2014 року боржнику ОСОБА_2 та 06 березня 2014 року іпотекодавцю ОСОБА_1 . направлені вимоги про погашення суми заборгованості, які останніми залишені без задоволення.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, у якій просив визнати Договір іпотеки №674/1-07 від 03 серпня 2007 року, який укладено між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 , розірваним, а зобов`язання за іпотечним договором №674/1-07 від 03 серпня 2007 року, припиненими.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 вказав, що в матеріалах справи не має касових документів за підписом позичальника, який би засвідчував би отримання ОСОБА_2 кредитних грошей.

Ухвалу суду про забезпечення доказів, в частині надання касових документів з підписами боржника за договором, Банк проігнорував, виконати її вимоги не в змозі, оскільки вказаних документів ніколи не існувало.

В матеріалах справи знаходиться Висновок експертного економічного дослідження № 1744 від 17 лютого 2017 року ХНДІСЕ ім. зас. проф. Бакаріуса відповідно до якого, сплата ОСОБА_2 . комісії за відкриття рахунків, пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором №010-2/071/1-890-07 від 03 серпня 2007 року не підтверджується, документально підтвердити відкриття АТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_2 поточних та інших рахунків, пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03.08.2007 року, не надається за можливе, отримання позичальником готівкових коштів або інше використання коштів фізичною особою за кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року даними на дослідження документами не підтверджується.

ОСОБА_2 звернувся до суду с самостійними позовними вимогами, які уточнив в судовому засіданні, та просив визнати кредитний договір №010-2/07/1-890-07 від 03.08.2007 року, який укладено між кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та боржником ОСОБА_2 , розірваним і визнати зобов`язання за кредитним договором № 010-2/07/1-890-07 від 03.08.2007 юку, який укладений між кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та боржником ОСОБА_2 припиненими.

В обгрунтування позовних вимог представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вказав, що представником Банку не надано документів, у тому числі касового документу, за підписом ОСОБА_2 , який свідчив би про фактичне виникнення та наявність підтвердженого розміру заборгованості позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року.

Сформовані самим Банком виписки суперечать висновку економічно дослідження ХНДІСЕ ім. зас. проф. Бокаріуса, папери не мають підпису позичальника та об`єктивного обґрунтування первісними документами за підписом клієнта установи. Домисли та вигадки робітників банку відповідач відносить до припущень, які не сумісні з цивільним процесом. У свій час ОСОБА_2 шукав кредитні гроші, гроші він шукав у різних банках - при яких обставинах на сьогодні, через 9 років, пригадати не може, але вважає, що такі великі гроші забути не можливо. ОСОБА_2 точно пам`ятає, що в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» він їх ніколи не отримував, про відкриття рахунків ОСОБА_2 нічого не відомо. ОСОБА_2 вважає, що Банк ніколи рахунки не відкривав, а сам ОСОБА_2 ніколи комісій не сплачував, касових квитанцій за підписом ОСОБА_2 про сплату разової комісії в розмірі 0,99% на рахунок № НОМЕР_1 та комісії в розмірі 120 грн. на рахунок № НОМЕР_2 за відкриття позичкового рахунку не існує.

ОСОБА_2 вказав, що він ніяких поточних рахунків в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не мав, в усякому разі, йому про такі факти не відомо, будь яких доказів, які б спростовували його твердження або висновок ХНДІСЕ ім. зас. проф. Бакаріуса, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», до матеріалів справи не надав.

В судовому засіданні представник ПАТ «Кристалбанк» правонаступник ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за довіреністю Мизиненко Д.В. підтримав заявлені уточнені позовні вимоги, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 та самостійних вимог позовної заяви третьої особи ОСОБА_2 заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні проти уточнених позивних вимог ПАТ «Кристалбанк» правонаступник ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заперечував, заявлені самостійні вимоги третьої особи ОСОБА_2 підтримав.

Представник третьої особи, який заявив самостійні вимоги, ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву проте, що підтримує свої заявлені як третьою особою самостійні позовні вимоги, підтримує зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , проти позовних вимог Банку заперечує та просив розглянути справу за відсутністю ОСОБА_2 та представника.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступник якого ПАТ «КРИСТАЛБАНК» - відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано договір іпотеки № 674/1-07 від 03 серпня 2007 року, укладений між іпотекодержателем ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступник ПАТ «Крістал банк» та ОСОБА_1 розірваним, а зобов`язання за іпотечним договором №674/1-07 від 03 серпня 2007 року - припиненими.

Позовну заяву ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано кредитний договір №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року, укладений між кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль та ОСОБА_2 - розірваним.

Визнано зобов`язання за кредитним договором № 010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року, який укладений між кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та боржником ОСОБА_2 припиненими.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ПАТ «КРИСТАЛБАНК» звернулось на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «КРИСТАЛБАНК» задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначив, що відмовляючи у задоволенні позову Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції посилався на висновки експертно економічного дослідження № 1744 від 17 лютого 2017 року ХНДІСЕ ім. засл. проф. Бокаріуса, однак дане дослідження було проведене не на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи та без попередження експертів про кримінальну відповідальність.

Крім цього, судом першої інстанції без належного обгрунтування не прийнято до уваги документи надані Банком, а саме не взято до уваги належним чином завірені, підписані та роздруковані банківські виписки по розрахунках боржника, копії, належним чином завірених заяв та переказ готівки (Т. 2, а.с. 170-174), копію належним чином завіреного протоколу про наміри від 18.05.2009 року (Т. 2 а.с. 168,169), копію належним чином завіреного акту звірки кредитної заборгованості від 09.12.2010 року (Т. 2 а.с. 167). Вказані документи чітко підтверджують отримання кредиту ОСОБА_2 , його подальшу супроводження та обслуговування, а саме здійснення сплати відповідних платежів по кредиту, а підписанням Акту звірки кредитної заборгованості, ОСОБА_2 ще раз підтвердив отримання кредитних коштів та визнав наявну, станом на 09.12.2010 року заборгованість перед Банком у розмірі : - 74507,90 доларів США, поточна заборгованість за кредитом; - 565,95 доларів США прострочені платежі по кредиту.

Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24 травня 2017 року до ПАТ «КРИСТАЛБАНК» було передано право вимоги щодо заборгованості у розмірі 852010,31грн., з яких: 58488,78дол. США заборгованість за кредитом; 26721,53дол. США заборгованість за відсотками. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості, а також виписок, які містяться в матеріалах справи вбачається, що останні платежі по кредиту ОСОБА_2 було зроблено у серпні-вересні 2013 року. Після вказаної дати жодних погашень не було.

31 липня 2018 року до апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на вищевказану апеляційну скаргу, в якій він вказує, що ОСОБА_2 не отримував коштів в установі, представники фактору лукавлять, купив позицію псевдодолга в портфелі за 14000 доларів США.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступник якого ПАТ «КРИСТАЛБАНК» та задовольняючи позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем та його правонаступником докази не є достатніми, і у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Також, суд першої інстанції виходив з висновку експертного економічного дослідження № 1744 від 17 лютого 2017 року, який складено експертом ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року у справі №640/15186/15-ц позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», суму заборгованості за кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року, укладеним у відповідності до генеральної кредитної угоди № 674 від 03 серпня 2007 року, в розмірі 83 858,84 доларів США; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», суму заборгованості за кредитним договором №010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року, укладеним у відповідності до генеральної кредитної угоди №07-01-180-08 від 03 листопада 2008 року в розмірі 1 256 005,90грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», судовий збір в розмірі 3654грн.; в задоволенні зустрічної позовної заяви - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у справі №640/15186/15-ц рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2017 року - змінено та викладено в наступній редакції:

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кристалбанк», який є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року суму заборгованості в розмірі 83 858,84дол. США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 58 488,78дол. США, простроченої суми заборгованості за кредитом - 23 752,39дол. США, суми пені за порушення строку погашення кредиту - 7542,38дол. США, суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 13 561,56дол. США, суми простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом - 13 381,29дол. США, суми пені за порушення строку погашення відсотків - 4266,12дол. США; за кредитним договором №010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року суму заборгованості в розмірі 1 256 005,90грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 768 109,48грн., простроченої суми заборгованості за кредитом - 272 554,92грн., суми пені за порушення строку погашення кредиту - 88 531,47грн., суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 304 178,80грн., суми простроченої заборгованості за відсотками - 300 068,89грн., суми пені за порушення строку погашення відсотків - 95 186,15грн.

В іншій частині рішення суду - залишено без змін.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст.384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, постанова апеляційного суду набрала законної сили.

Так, постановою апеляційного суду встановлені наступні обставини.

03 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено генеральну кредитну угоду №674, згідно умов якої кредитор зобов`язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми 85000дол. США, термін дії угоди до 03 серпня 2017 року.

Відповідно до кредитного договору №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року ОСОБА_2 прийнято на умовах укладеної генеральної кредитної угоди № 674 грошові кошти в розмірі 85000доларів США трьома траншами: перший транш - 30 000дол. США, другий - 30 000дол. США, третій - 25 000дол. США за процентною ставкою 12,5% річних.

В подальшому до вказаного кредитного договору сторонами внесено зміни згідно додаткового договору №1 від 29 серпня 2007 року, додаткового договору № 2 від 14 вересня 2007 року, додаткової угоди № 3 від 03 липня 2009 року, додаткової угоди № 4 від 16 грудня 2009 року, додаткової угоди № 5 від 25 червня 2010 року, додаткової угоди № 6 від 09 грудня 2010 року, додаткової угоди № 7 від 26 вересня 2011 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти у відповідності до умов договору. ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за вказаним договором кредиту виконував не належним чином, у зв`язку з чим станом на 05 серпня 2015 року за ним утворилась заборгованість в розмірі у розмірі 83858,84дол. США, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 58488,78дол. США, суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 13561,56дол. США, суми пені, нарахованої за порушення строку погашення кредиту - 7542,38дол. США, суми пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків - 4266,12дол. США.

Факт отримання грошових коштів за кредитним договором, користування ними, а також наявність вищевказаної заборгованості також була встановлена постановою Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у справі №640/15186/15-ц.

Зокрема, як зазначено у вказаній постанові апеляційного суду ОСОБА_2 отримав передбачені кредитним договором грошові кошти, а також на виконання своїх зобов`язань частково погашав заборгованість.

Також була надана оцінка експертного дослідження, за результатами якого складено висновок № 1744 від 17 лютого 2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди № 674 від 03 серпня 2007 року, між Банком та громадянином ОСОБА_1 03 серпня 2007 року укладено договір Іпотеки №674/1-07. Предметом іпотеки за зазначеним договором є нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 104,1кв.м, житловою площею 25,8кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно частин 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до положень 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про іпотеку» (надалі - Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст.3 Закону передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п.3.1.4 договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором та/або у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою та/або кредитними договорами та/або одним з кредитних договорів, у т.ч., якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмету іпотеки.

Згідно п.6.1, 6.4 договору іпотеки у разі порушення боргового зобов`язання, умов Угоди та/або кредитних договорів та/або одного з кредитних договорів та/або умов договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення.

Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-який особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст. Закону України «Про іпотеку», згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» на яку посилається Банк передбачено право іпотекодержателя на реалізація предмета іпотеки за рішенням суду.

Так, згідно вимог вказаної статті у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стосовно направлення іпотекодавцю та боржнику, відповідної письмової вимоги про усунення порушень кредитного зобов`язання у строк, визначений законом або договором колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Як свідчать матеріали справи Банком направлялися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку» щодо усунення порушень умов кредитного договору протягом 30 днів з моменту її отримання (т.І, а.с.53-56, 85).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що первісний позов Банку підлягає задоволенню, що виключає можливість задоволення позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання правовідносин припиненими.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судовий витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно - квартиру - задовольнити.

Звернути стягнення на заставне майно - предмет іпотеки за договором іпотеки № 674/1-07 від 03 серпня 2007 року, а саме квартиру загальною площею 104,1кв.м, житловою площею 25,8кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , за рахунок грошових коштів виручених від реалізації заставного майна погасити заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором №010-2/07/1-890-07 від 03 серпня 2007 року у розмірі 83858,84 доларів США, яка складається з: 58488,78 доларів США - заборгованості за кредитом, 13561,56 доларів США - нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом, 7542,38 доларів США - пені, за порушення строку погашення кредиту, 4266,12 доларів США - пені, за порушення строку погашення відсотків, визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, ціна предмету іпотеки у рішенні суду не зазначається, та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги 9135 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК», третя особа: ОСОБА_2 про визнання правовідносин припиненими - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступник Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» про припинення правовідносин шляхом розірвання договору - відмовити.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 04 червня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко