Справа № 310/1739/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі:секретаря судового засідання Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Бердянський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження нею дитини. В обґрунтування заяви зазначила, що 18.07.2018 року на тимчасово окупованій території України в м. Донецьку вона народила хлопчика, що засвідчено медичним свідоцтвом про народження, виданим Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням. У зареєстрованому шлюбі вона не перебуває. Заявник звернулася до Бердянського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, але у видачі свідоцтва про народження дитини їй було відмовлено через те, що надане нею медичне свідоцтво про народження №499/743 від 22.01.2019р., видане Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням є недійсним і не створює правових наслідків. Просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Донецьк, Україна, дитини ОСОБА_3, вказати данні про батьків: мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, відомості про батька ОСОБА_4, громадянин України відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився. Подали заяву про розгляд справи за відсутності представника.

За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності заявника і заінтересованої особи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд встановив таке.

Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у тому числі справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Згідно ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини.

Постановою Верховної ради України №254-УІІІ від 17.03.2015р. « Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і сіла Донецької та Луганської областей.

З копії медичного свідоцтва про народження №499/743 від 22.01.2019р., виданого Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 о 19 год. 50 хв. в Донецькому клінічному територіальному медичному об'єднанні, який знаходиться на тимчасово окупованій території, ОСОБА_5 народила хлопчика вагою 3000гр.

На підтвердження факту народження дитини заявником також надано копію обмінної карти №8 пологового будинку, пологового відділення лікарні ОСОБА_2; копію виписного епікризу з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого/ історії пологів №743.

З копії паспорту ОСОБА_2 видно, що її місце проживання зареєстровано в АДРЕСА_1 (а.с.3).

У зареєстрованому шлюбі заявник не перебуває.

Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 58,59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 59 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника та дитини, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, медичними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням копії медичного свідоцтва про народження № 499/743 від 22.01.2019 року, виписного епікризу з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого/історії пологів №743, виданих Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням, копії обмінної карти №8 пологового будинку, пологового відділення лікарні, яка видана КУ «ЦМКЛ №9 м.Донецька», що знаходяться на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку, що факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 дитини чоловічої статі підлягає встановленню.

Між тим, суд вважає, що вимоги заявниці про зазначення в рішенні суду прізвища, ім'я та по батькові дитини, а також відомостей про батька дитини задоволенню не підлягають.

У даному випадку зазначення у судовому рішенні імені дитини буде суперечити вимогам ст. 146 СК України, якою передбачено, що ім'я дитини визначається за згодою батьків. Тобто ім'я дитини може бути зазначено батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із ч.1 ст.135 СК України ім'я та по батькові батька дитини записуються під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері.

Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 259 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не змінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Як зазначалося вище, державна реєстрація народження дитини, відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків, а підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, рішення суду про встановлення факту народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,59,60,212-215,256-259, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини задовольнити частково.

Встановити факт того, що громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, народила ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Донецьк, Україна, дитину чоловічої статі.

В задоволенні решти вимог заявника відмовити.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду суд протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області І. П. Прінь