Справа № 462/1450/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивачка 4 березня 2019 року звернулася у суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 14 листопада 2017 року і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_4 . На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка часто хворіє, тому джерел надходження коштів у неї не має. Відповідач протягом тривалого часу не бере участі у вихованні та утриманні сина, який проживає з нею. Між тим, згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто. Вважає, що на утримання сина відповідач може сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. За наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 21 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що їхній з позивачкою син є здоровою і активною дитиною, відвідує дитячий дошкільний заклад, а всі твердження позивачки про те, що дитина хворіє, а відтак вона не може працевлаштуватися вважає безпідставними. Так, як і всі інші діти, їхній син інколи хворіє, але в такому випадку позивачка постійно телефонує йому і він завжди купує для дитини необхідні ліки, а при потребі їде з ним до поліклініки. Зазначив, в нього не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн., оскільки він хворіє на хронічний лівобічний поліпозно-гнійний синусит, в результаті чого в травні 2019 року переніс операцію, а тому потребує коштів на постійне лікування та нагляд лікарів. Окрім цього, він не володіє жодним нерухомим майном, проживає у квартирі, яку винаймає, транспортних засобів та банківських вкладів також не має. Однак, він розуміє свій обов`язок щодо утримання малолітнього сина, а тому, враховуючи встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2019 рік розмір прожиткового мінімумудля дітей віком до шести років з 1 січня 2019 року 1626 грн. та наведені вище обставини, просить ухвалити рішення, яким стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 2000 грн. щомісячно. Просить позов задовольнити частково.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме:

- стан здоров`я та матеріальне становище дітей;

-стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

-доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до шести років з 1 січня у розмірі 1626 грн., з 01 липня - 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 14 листопада 2017 року і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає з позивачкою та що згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Позивачка на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка часто хворіє.

Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, рухомого та нерухомого майна у власності він не має, проживає в орендованій квартирі іна даний час хворіє на хронічний лівобічний поліпозно-гнійний синусит, у звязку з чим потребує відповідного лікування, що підтверджується медичними документами. На даний час він не спроможний сплачувати аліменти на утримання синаОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3500 грн. щомісячно, проте не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання синаОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3500 грн. щомісячно, однак не надала суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

Виходячи з наведеного, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2019 рік прожитковий мінімум для дітей віком до шести років з 1 січня 2019 року у розмірі 1626 грн., з 01 липня - 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн. і який батьки повинні забезпечити дітям, а також те, що сторони є працездатними, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання синаОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 4 березня 2019 року.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь держави підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 12,13,81,82,89,133,141,264,265, 274-275, 279 ЦПК України, ст.ст. 7, 180-184, 191 СК України, суд

Ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 4 березня 2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 768,40 грн. судового збору

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: