ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-677/10 Номер провадження 22-ц/814/2729/19Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючий - суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

з участю секретаря судового засідання Ачкасової О.Н.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 10 вересня 2019 року (час ухвалення судового рішення з11:46:13 до 11:47:05, дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначена) за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого лист таким, що не підлягає виконанню.

Просив суд визнати виконавчий лист, виданий Київським районним судом м.Полтави 16.11.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УкргазБанк» заборгованості за кредитним договором від 05.06.208 року №564 К -Ф в сумі 141 663,13 доларів США таким, що не підлягає до виконанню.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 13.09.2010 року Київським районним судом м.Полтави ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 червня 2008 року №564 К- Ф в сумі 141 663,13 долари США, в рахунок погашення вказаної заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , виселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири АДРЕСА_1 .

05.08.2019 року постановами приватного виконавця Скрипченко В .Л . відкрито виконавчі провадження ВП №59707651 та ВП № 59707542 з примусового виконання виконавчих листів від 13.09.2010 року по вище зазначеному рішенню.

Вважає, що при видачі виконавчих листів була допущена помилка, так як за одним рішенням суду про стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року №564 К -Ф у розмірі 141 663,13 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки - 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 , за рахунок вартості якої необхідно погасити зобов`язання по кредитному договору від 05.06.2008 року №564 К-Ф в сумі 141663,13 доларів США. Оскільки існує два виконавчих документи, по яких на час подання заяви відкрито виконавчі провадження, то заявник вважає, що приватним виконавцем проводиться подвійне стягнення.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає до виконання, відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції дав помилкову оцінку тій обставині, що за одним судовим рішенням видано два виконавчі листи, за якими фактично здійснюється подвійне стягнення заборгованості за кредитним договором.

ПАТ АБ «Укргазбанк» у відзиві на апеляційну скаргу стверджує про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, посилається на те, що виконавчі листи видані у відповідності до резолютивної частини рішення суду, яким задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже твердження заявника про помилковість видачі судом двох виконавчих листів є безпідставними.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з підстав, визначених в ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 13.09.2010 року позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Полтавської філії ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 564 К- Ф в сумі 141 663,13 долари США, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 564 К- Ф у розмірі 141 663,13 долари США звернуто стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за рахунок вартості якої погасити зобов`язання по кредитному договору від 05 червня 2008 року № 564 К-Ф в сумі141663,13 долари США.

Виселено ОСОБА_1 , з квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набрало законної сили 02.11.2010 року.

16.11.2010 року два видані виконавчі листи по даній справі: в одному зазначено про стягнення заборгованості за кредитним договором, у другому - про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. відкрито виконавче провадження ВП №59707651 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УкргазБанк» заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року №564 К -Ф в сумі 141 663,13 доларів США.

Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. відкрито виконавче провадження ВП №59707542 про звернення стягнення на предмет іпотеки - чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року №564 К -Ф в сумі 141 663,13 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції, керуючись ст.432 ЦПК України, дійшов висновку, що виконавчі листи видані відповідно до резолютивної частини рішення суду від 13.09.2010 року, яке набрало законної сили, а не помилково, отже підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Відповідно ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Єдиним доводом як заяви, так і апеляційної скарги на користь помилковості видачі виконавчого листа є теза про подвійне стягнення заборгованості.

У постанові ВСУ №6-1080цс15 від 03 лютого 2016 року сформульована правова позиція, згідно якої звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Отже, стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання.

Резолютивна частина рішення суду, яке набрало законної сили, містить одночасно два заходи примусового виконання рішення: стягнення суми заборгованості і звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості (а.с.6).

Таким чином, видача двох виконавчих листів на примусове виконання зазначеного рішення не має наслідком подвійне стягнення боргу та не є помилкою у розумінні ст.432 ЦПК України.

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, то апеляційний суд апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.367, ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий: О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М. Триголов