провадження № 2-о/243/911/2019
справа № 243/6020/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В, розглянувши заяву адвоката Пікуліна Р.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слов`янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті в певний час,-

ВСТАНОВИЛА:

07 червня 2019 року до суду надійшла заява адвоката Пікуліна Р.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

Заявниця просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 21, ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», посилаючись на те, що вона проживає на території проведення воєнної та антитерористичної операції й перебуває вкрай скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір.

ЗУ «Про судовий збір» визначає дві понятійні категорії, до першої відносять заяви, за яких справляння судового збору не передбачено взагалі, друга категорія, зокрема, визначає коло осіб, яким надається пільга у виді звільнення від сплати судового збору за подачу певних (визначених законом) заяв.

Аналіз положень ст.1 ЗУ «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме:

особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Аналізуючи ж положення п. 21 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», слід дійти висновку, що законодавцем передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідність у встановленні якого виникла внаслідок:

1) вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій,

2) загибелі,

3) поранення,

4) перебування в полоні,

5) незаконного позбавлення волі або викрадення,

6) порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

В свою чергу, вище перелічені обставини, виникли внаслідок:

1) збройної агресії,

2) збройного конфлікту,

3) тимчасової окупації території України,

4) надзвичайної ситуації природного чи техногенного характеру.

Отже законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, конфлікт тощо), яка потягла дію - наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який і повинен бути підтверджені судом як факт, що має юридичне значення.

Сама по собі смерть особи на тимчасово окупованій території, не звільняє заявника від сплати судового збору на підставі п. 21, ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Як видно із поданої до суду заяви та доданих до неї документів, заявниця просить суд встановити факт смерті її чоловіка, який за її твердженням, проживав та помер в м. Горлівка Донецької області, причиною його смерті, за доданими до заяви копіями документів, стала інтоксикація. Злоякісне новоутворення язика з розпадом.

У заяві також зазначено, що факт смерті необхідно встановити задля оформлення спадщини.

Разом з тим, у заяві не зазначено та не підтверджено жодними доказами, що необхідність у встановленні вказаного факту виникла внаслідок вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайною ситуацією природного чи техногенного характеру.

Суд повторно наголошує на тому, що при подачі заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, в даному випадку факту смерті, навіть, якщо він і пов`язаний із обставинами, що відбулися на непідконтрольній владі України території, смерть особи на тимчасово окупованій території, - не є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 21, ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки вказаною нормою передбачено також наявність вищенаведених обставин, які відсутні у поданій суду заяві та доданих до неї документах.

Суд також зазначає, що за наслідками дослідження заяви та доданих до неї документів, не встановлено підстав, передбачених ст. 1 ЗУ «Про судовий збір», за якими вказана заява підпадала б під категорію заяв, судовий збір за які не справляється.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. п. 4, п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2018 року становить - 1762,00 грн., то за подання до суду даної заяви, розмір судового збору становить - 352,40 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

При цьому суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

У зв`язку із наведеними недоліками, а також враховуючи, що судом не знайдено підстав для звільнення заявниці від сплати судового збору, дану заяву слід залишити без руху.

При цьому, суд зазначає, що вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та відповідно до ст. 6 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, не є перешкоджанням доступу до правосуддя, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити в цій ухвалі, що заявниця не позбавлена права звернення до суду із клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, за якими суд, з урахуванням майнового стану заявниці, може прийняти відповідне рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.4, 5, 6 ЗУ «Про судовий збір», -

УХВАЛИЛА:

заяву адвоката Пікуліна Р.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слов`янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті в певний час - залишити без руху, та надати заявниці строк в 5 (п`ять) днів з дня вручення їй копії цієї ухвали для надання суду документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., або документів, що підтверджують підстави звільнення заявниці від сплати судового збору відповідно до закону.

Кошти в оплату судового збору мають бути перераховані на р/р 5075, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - Слов`янське УК/м. Слов`янськ/22030101, код ЄДРПОУ - 37803368, МФО - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

У випадку не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявниці.

Роз`яснити в цій ухвалі, що заявниця не позбавлена також права звернутися до суду із клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Ільяшевич