ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 червня 2019 року

м. Харків

справа № 644/8735/18

провадження № 22-ц/818/2635/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

ім`я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року в складі судді Глібко О.В.,

у с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Позов мотивовано тим, що вона є донькою відповідача - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 03 листопада 2000 року Червонозаводським відділом реєстрації актів громадського стану м. Харкова. З вересня 2016 року вона навчається на денному відділенні Харківського коледжу будівництва, архітектури та дизайну на контрактній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Її навчання та всі додаткові витрати оплачує мати. Стипендії вона не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. На підставі норм статті 199 СК України просила задовольнити позов.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на весь період її навчання, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2018 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на підставі норм статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2016 року є студенткою денного відділення Харківського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, на підтвердження чого позивачем надано відповідну довідку. Розмір аліментів визначений з урахуванням вимог статтей 200 та 182 СК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 березня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 07 грудня 2018 року залишено без задоволення.

09 квітня 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно на весь період її навчання, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2018 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою суду першої інстанції від 14 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Копію вказаної ухвали він отримав рекомендованим листом 28 листопада 2018 року. Встановивши йому строк для подання відзиву, кінцева дата якого є 13 грудня 2018 року, суд ухвалив рішення за наявними у справі матеріалами за шість днів до закінчення призначеного строку - 07 грудня 2018 року, що є порушенням норм процесуального права. Рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів ухвалено без врахування вимог статті 182 СК України, з огляду на те, що він згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно на весь період навчання доньки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на підставі пункту першого частини четвертої статті 274 ЦПК України.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 03 листопада 2000 року Червонозаводським відділом реєстрації актів громадського стану м. Харкова.

Відповідно до довідки від 09 листопада 2018 року № 03-38/235 ОСОБА_1 є студентом Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну», денного відділення, контрактної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30 червня 2020 року. Стипендію ОСОБА_1 не отримує (а. с. 3, 6).

Засадами сімейного законодавства України є у тому числі, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (стаття 141 СК України). Брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них дитина проживає.

Нормами статті 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, в пункті 20 постанови від 15 травня 2003 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги та ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на весь період навчання доньки, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач навчається на денному відділенні коледжу, у зв`язку з чим не в змозі працевлаштуватися, стипендіє не отримує, оскільки форма навчання є контрактною, відтак потребує матеріальної допомоги.

Оскільки домовленості щодо аліментів сторони не дійшли, суд першої інстанції відповідно до вимог статті 199 СК України обгрунтовано стягнув їх у судовому порядку.

Однак з висновком суду щодо визначення розміру аліментів погодитися не можна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що працевлаштований на Державному підприємстві «Харківський машинобудівний завод ФЕД», його середньомісячний дохід за десять місяць 2018 року становить 16 224 грн. 43 коп. Також, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підтвердження вказаних доводів, ОСОБА_2 надав копії Довідки про доходи та Свідоцтв про народження (а. с. 108-110).

При визначенні розміру аліментів судова колегія виходить із вимог статті 182 СК України, фактичних обставин справи, наданих сторонами письмових пояснень та доказів щодо їх майнового стану, засад справедливості, добросовісності та розумності.

Враховуючи обставини справи, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, матеріальне становище ОСОБА_2 , судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно на весь період навчання ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2018 року, але не більше ніж до досягнення останньою 23 років.

Згідно з пунктами першим, четвертим частини першої статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 274, ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2018 року-скасувати та ухвалити нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на весь період її навчання, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2018 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 червня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко