АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/843/19Головуючий по 1 інстанції - Пироженко В.Д.
Категорія: 305010000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Державна Казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області, Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

розглянувши у м. Черкаси апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д. у залі суду Соснівського районного суду м. Черкаси 25 березня 2019 року о 12 год. 35 хв., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України у Черкаській області, Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області про відшкодування шкоди, -:

в с т а н о в и в :

12 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ДКС України, ГУДКС України у Черкаській області, Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області, ГТУЮ у Черкаській області про відшкодування шкоди.

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги мотивував тим, що постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2011 року визнано протиправними дії Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації по виплаті йому у меншому розмірі одноразової щорічної допомоги до 5 травня у 2011 році (ч. 5 ст. 12 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»). Зобов`язано Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації провести перерахунок та виплатити одноразову щорічну допомогу до 5 травня 2011 року ОСОБА_1 у відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» - 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка визначене частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відповідний період 2011 року, з урахуванням проведених за цей період виплат. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2013 року вказану постанову суду від 08 листопада 2011 року залишено без змін. В добровільному порядку рішення суду не виконано. Звернення до ДВС не принесло будь-яких результатів, оскільки держаним виконавцем було винесено постанову про повернення документу провадження у зв`язку з неможливістю виконання рішення суду. Не принесло результатів і звернення до Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, оскільки, крім повідомлення про прийняття рішення до обліку від 25 травня 2015 року йому нічого не направлялося.

На день звернення до суду рішення суду державними органами не виконано. Вважає, що вказаною бездіяльністю йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду, оскільки він не може користуватися належним йому коштами, та вимушений витрачати свій час та кошти на відстоювання своїх прав. Така бездіяльність триває не один рік, є образливою для нього, що призвело до знервованості, погіршення стану здоров`я, нервових стресів, погіршення стосунків з оточуючими людьми.

ОСОБА_1 просив стягнути з держави Україна 4095 грн. матеріальної шкоди та 64000 моральної шкоди.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси позов ОСОБА_1 до ДКС України, ГУДКС України у Черкаській області, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області, ГТУЮ у Черкаській області про відшкодування шкоди залишено без задоволення.

Рішення мотивовано тим що Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2011 року у справі № 2а-7699/2011, якою відповідно визнано протиправними дії Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації по виплаті ОСОБА_1 у меншому розмірі одноразової щорічної допомоги до 05 травня 2011 року та зобов`язано Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації провести перерахунок та виплатити одноразову щорічну допомогу до 05 травня 2011 року ОСОБА_1 у відповідності до ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» 5-мінімальних пенсій за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка визначена ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відповідний період 2011 року, з урахуванням проведених за цей період витрат, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2013 року залишено без змін. Крім того, на виконання вказаної постанови видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні ГУДКС у Черкаській області.

З відповідного повідомлення УДВС ГТУЮ в Черкаській області про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою вбачається, що Постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2011 року відповідно до п. 7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затверджено постановою КМУ від 03 вересня 2014 року № 440 прийнята до обліку та включена до першої черги задоволення вимог. Дані про рішення внесені до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 51241498. Таким чином, вказана постанова прийнята до виконання.

Також 19 вересня 2018 року УДВС ГТУЮ у Черкаській області отримано лист від Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА про часткове виконання рішення суду. Даним листом проінформовано, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням Державним бюджетом на 2007-2014 роки видатки на забезпечення в повному обсязі соціальних гарантій відповідно до окремих статей Законів та на виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян не передбачено. Виходячи з цього, державним виконавцем не було порушено вимог «порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, оскільки постанову № 2а-7699/2011 від 08 листопада 2011 року прийнято до першої черги задоволення вимог.

Відповідачем Казначейською службою вживалися всі необхідні заходи щодо його виконання із дотриманням принципу черговості, та за наявності фінансування Затримка виплати коштів пов`язана лише у з в`язку з обмеженим фінансуванням для погашення наявної черговості за поданими судовими рішеннями.

Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Таким чином, зі змісту вищезазначеної статті слідує, що у Казначейства відсутній обов`язок перед позивачем щодо обов`язкового відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_3 . оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу 06.05. 2019 року.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 постилається на невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, а також порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2019 року та ухвалити у справі нове судове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що належним відповідачем зазначена саме Держава, а не органи державної влади, які уповноважені її представляти. Представник скаржника переконана, що суд першої інстанції не розглянув позов ОСОБА_1 до Держави, а розглянув позов до ДКС України, ГУДКС України у Черкаській області, Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області, ГТУЮ у Черкаській області, до яких позовних вимог позивач не висував. Вважає, що суд в своєму рішенні прийшов до висновку про те, що вище окреслена постанова суду може не виконуватися значний проміжок часу у зв`язку з відсутністю коштів. Однак, такі висновки не відповідають як національному, так і міжнародному законодавству. Відповідно до ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із засад судочинства.

Таким чином, суд не спростував факту невиконання постанови, а навпаки підтвердив зазначене. Тому скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити вимоги позивача повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу, подану 21 травня 2019 року представником ДКС України та ГУКДКС України у Черкаській області Ярош С.В., вказується, що ознайомившись із апеляційною скаргою представника позивача, не погоджуються із зазначеними в ній доводами, оскільки право визначення відповідача у цивільному процесі належить виключно позивачу, який і вказав відповідачами у позові вказаних осіб. Крім того, ДКС України та ГУКДКС України у Черкаській області виступають від власного імені, самостійно відповідають за власними зобов`язаннями і є окремими учасниками цивільних правовідносин. Зі змісту постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2011 року по справі № 2-а-7699/2011 вбачається, що вона є судовим рішенням зобов`язального характеру, яким зокрема зобов`язано орган соціального захисту населення вчинити певні дії.

Згідно з п. 13 Порядку № 440 передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом. Черговість їх надходження визначається актами приймання-передавання, які надходять щокварталу.

В той же час в судовому порядку не встановлено факт вчинення відповідачами незаконних дій або бездіяльності, що призвели до невиплати позивачу коштів. Крім того позивачем не надано підтверджуючих документів на підтвердження його права на відшкодування моральної шкоди.

Тривале невиконання рішення суду сталося не через протиправні дії чи бездіяльність ДКС України та ГУКДКС України у Черкаській області, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів, та передбаченими у Законах про Державний бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області у спрощеному позовному провадженні з повідомленням, але без участі сторін у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення Серія НОМЕР_1 від 28.07.1998 року.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2011 року визнано протиправними дії Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації по виплаті ОСОБА_1 у меншому розмірі одноразової щорічної допомоги до 5 травня у 2011 році (ч. 5 ст. 12 13 Закон України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»). Також даним рішенням зобов`язано Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації провести перерахунок та виплатити одноразову щорічну допомогу до 5 травня 2011 року ОСОБА_1 у відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» - 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка визначена частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відповідний період 2011 року, з урахуванням проведених за цей період виплат.

В подальшому ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2013 року вказану постанову суду від 08 листопада 2011 року залишено без змін.

На виконання рішення суду Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 25 липня 2013 року було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області.

Згідно повідомлення Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою (щодо зобов`язання здійснити нарахування) від 25 травня 2016 № 2.4/12239 вбачається, що постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2011 року відповідно до пункту 7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року № 440 прийнята для обліку та включена до першої черги задоволення вимог. Дані про рішення внесені до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 51241498.

Як вбачається із матеріалів справи Управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області 25.05.2016 року № 2.4/12239, 08.09.2016 року № 2.4/12239, 14.03.2017 року № 2.4/12239, 16.11.2017 року № 2.4/12239 та 10.04.2018 року № 2.4/12239 направило до ГУПСЗН ЧОДА повідомлення-повторно у зв`язку з неотриманням довідки про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою (щодо зобов`язання здійснити нарахування).

19 вересня 2018 року Управлінням ДВС ГТУЮ у Черкаській області отримано лист від Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про часткове виконання рішення суду. Даним листом проінформовано, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням Державним бюджетом на 2007-2014 року видатки на забезпечення в повному обсязі соціальних гарантій відповідно до окремих статей Законів та на виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян не передбачено.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції прийшов до переконання, що державним виконавцем не було порушено вимоги «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», оскільки постанову № 2а-7699/11 від 08 листопада 2011 прийнято до першої черги задоволення вимог.

Рішення про стягнення коштів державного чи місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попередній інформуванням Мінфіну), про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2013 року № 440.

Пунктом 4 зазначеного Порядку на органи казначейства покладено обов`язок, зокрема, вживати заходи до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розглядати письмові звернення (вимоги) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.

Відповідно до п. 3 Порядку № 440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначений у Порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Відповідно до пунктів 24 та 25 Порядку № 845, стягувачі, на користь яких прийнятті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Пунктом 6 цього ж Порядку передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів, стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв`язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Згідно пункту 28 Порядку № 845 орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків на кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі: звернення до органу, який видав виконавчий документ, за роз`ясненням рішення про стягнення коштів чи зміни порядку і способу його виконання; необхідності отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, щодо підтвердження їх зарахування до бюджету або встановлення залишку сум платежів, що підлягають безспірному списанню, чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються; надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо; у випадках, передбачених пунктами 31 і 49 цього Порядку.

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості: перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника. Рішення вносяться до кожної з черги за датою їх надходження до органу державної виконавчої служби.

Існування черговості щодо виконання рішень суду також передбачене Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», вказано, що заборгованість погашається за наявності бюджетних асигнувань.

У відповідності до пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем прийнято виконавчий лист до виконання та здійснено перерахунок. Крім того, Державною Казначейською службою України у Черкаській області вживалися всі необхідні заходи щодо виконання вказаного судового рішення із дотриманням принципу черговості, списання коштів на користь позивача буде відбуватися також в порядку черговості та за наявності фінансування. Затримка виплати коштів пов`язана лише у зв`язку з обмеженим фінансуванням для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями.

За таких обставин, суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, щодо моральної шкоди обґрунтовано виходив з позицій викладених в ст.1167 ЦК України, а саме : ч. 2 ст. 1167 ЦК України, якою визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Натомість відповідно до ч. 1 При цьому в судовому порядку не встановлено факт вчинення відповідачами незаконних дій або бездіяльності, що призвели до не виплати позивачу коштів.

Крім того, позивачем не надано підтверджуючих документів, на підтвердження погіршення стану здоров`я, знервованості, погіршення стосунків з оточуючими людьми, а також підтвердження причинно-наслідкового зв`язку, що саме невиконання рішення суду спричинило такий стан.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних про відшкодування шкоди, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши наявні матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими, спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи, яким суд дав належну оцінку, судом не допущено порушення вимога процесуального права та застосування норм матеріального права, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не вбачає.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції .

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанцій правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надавши їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України у Черкаській області, Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області про відшкодування шкоди - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко