ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження АДРЕСА_1-ц/803/385/19 Справа № 2-1878/11 Суддя у 1-й інстанції - Шестакова З.С. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони:

позивач: Нікопольський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_1

відповідачі: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мир», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_5 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2012 року, яке постановлено суддею Шестаковою З.С. у місті Нікополі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2008 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мир» про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 19 травня 2008 року позов ОСОБА_6 був задоволений та за ним визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_7 .

24 листопада 2008 року за заявою ОСОБА_8 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 , було скасовано рішення Нікопольського міськрайонного суду від 19 травня 2008 року по цивільній справі № 2-3372/2008 за позовом ОСОБА_6 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мир» про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В березні 2009 року ОСОБА_10 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 , звернулася з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, в якому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 16 липня 2008 року між ОСОБА_2 , який діяв за довіреністю від ОСОБА_6 , та ОСОБА_13 , та визнати за неповнолітньою ОСОБА_14 права власності на дану квартиру в порядку спадкування за законом.

Уточнивши позовні вимоги 18.09.2008 року, ОСОБА_10 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 , просила суд визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 16 липня 2008 року між ОСОБА_2 , який діяв за довіреністю від ОСОБА_6 , та ОСОБА_12 , та визнати за неповнолітньою ОСОБА_14 права власності на 1/2 частину вказаної квартиру в порядку спадкування за законом.

01 липня 2009 року Нікопольській міжрайонний прокурор, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 , звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мир», ОСОБА_2 , ОСОБА_15 про визнання нікчемним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належала житлово-будівельному кооперативу «Мир», правонаступником якого є Об`єднання співвласників багатоквартирних будинку «Мир», та була надана ОСОБА_7 , як члену кооперативу.

Останній пайовий внесок за квартиру ОСОБА_7 сплатила у 1978 року, однак право власності на своє ім`я не зареєструвала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 19 травня 2008 року у справі № 2-3372/2008 визнано право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом за ОСОБА_6 , який доводиться сином ОСОБА_7

Оформивши право власності на квартиру, ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П. 08 липня 2008 року та зареєстрованої № 2852, уповноважив ОСОБА_2 продати від його імені квартиру АДРЕСА_1 .

16 липня 2008 року ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_13 .

При цьому, було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 04 червня 2009 року.

Відповідно до вимог ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність ОСОБА_6 припинилась в день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також згідно ст. 248 п. 6 ЦК Україна дія довіреності, виданої 08.07.2008 року ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_2 , також припинилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в день смерті ОСОБА_6 .

Отже, на думку прокурора, ОСОБА_2 16 липня 2008 року уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від імені ОСОБА_6 , не маючи на те повноважень, оскільки дія довіреності припинилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 , тому даний договір купівлі-продажу квартири не створив для ОСОБА_6 будь-яких цивільних прав й обов`язків та згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України є нікчемним правочином.

Крім того, 24 листопада 2008 року було скасовано рішення Нікопольського міськрайонного суду від 19 травня 2008 року у справі № 2-3372/2008 про визнання за ОСОБА_6 права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Підставою скасування вказаного рішення суду стало те, що під час розгляду справи № 2-3378/09, позивач ОСОБА_6 приховав від суду відомості про наявність інших, окрім нього спадкоємців.

Так, після смерті ОСОБА_7 , окрім ОСОБА_16 , який є чоловіком померлої, ОСОБА_6 , що є сином померлої, є ще один спадкоємець з правом представлення - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка доводиться онукою ОСОБА_7 та донькою брата ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 .

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України ОСОБА_17 має право спадкування після смерті бабусі ОСОБА_7 на ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові, якби він був живими на час відкриття спадщини, тобто на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємців першої черги після його смерті немає.

Згідно ч. 3 ст. 1267 ЦК України єдиним спадкоємцем з правом представлення після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онука ОСОБА_7 та племінниця ОСОБА_6 .

В серпні 2008 року ОСОБА_8 , діючи в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_18 ОСОБА_19 , звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з приводу оформлення в порядку спадкування за законом права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка входила до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , так і не оформивши належну йому частину спадщини після смерті дружини ОСОБА_7 , та дядька ОСОБА_6 . Проте, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_9 було відмовлено, оскільки квартира АДРЕСА_1 не була зареєстрована за померлими.

Враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_17 має право на отримання у спадок квартири АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті її бабусі ОСОБА_7 , дідуся ОСОБА_16 , батька ОСОБА_8 та рідного дядька ОСОБА_6 , однак через незалежні від неї причини та неповнолітній вік, остання не змогла оформити право власності на квартиру в порядку спадкування, позивач просив суд, визнати нікчемним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 16 липня 2008 року між ОСОБА_2 від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П. 08 липня 2008 року зареєстрованої за № 2852, та ОСОБА_20 , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим О.С. 16 липня 2008 року та зареєстрований за № 1371, визнати на ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом та витребувати від відповідача ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2012 рокупозовні вимоги задоволено.

Визнано нікчемним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 16 липня 2008 року між ОСОБА_2 від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П. 08 липня 2008 року, зареєстрованої за № 2852, та ОСОБА_20 , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим О.С. 16 липня 2008 року та зарреєстрований за № 1371.

Визнано за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Витребувано у ОСОБА_15 на користь ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_15 та ОСОБА_2 солідарно на користь держави судовий збір в розмірі 117,80 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_21 - ОСОБА_5 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , являється дочкою ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки свідоцтво про її народження видане через три роки після смерті ОСОБА_8 , на момент народження ОСОБА_9 її мати та ОСОБА_8 не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Представник відповідача вважає, що згідно доказам, які містяться в матеріалах справи, дочкою померлого ОСОБА_22 . В є ОСОБА_24 , 1984 року народження, яка і єдиним спадкоємцем за правом представлення, однак вона не була залучена до участі у справі.

Крім того, той факт, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 не являється дочкою ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується поясненнями свідків.

Зауважує на тому, що не встановлена точна дата смерті ОСОБА_6 та не має доказів про те, що 17 липня 2008 року був знайдених обгорілий труп сама його, ОСОБА_6 .

У відзиві на апеляційну скаргу Нікопольська міжрайонна прокурора просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідачки залишити без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_25 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідачки залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_21 - ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника Нікопольської міжрайонної прокуратури - прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 - Велегуру О.Ю. та представника ОСОБА_25 - ОСОБА_8 , які, кожна окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належала житлово-будівельному кооперативу «Мир», правонаступником якого є Об`єднання співвласників багатоквартирних будинку «Мир», та була надана ОСОБА_7 , як члену кооперативу.

Останній пайовий внесок за квартиру ОСОБА_7 сплатила у 1978 року, однак право власності на зазначену квартиру не зареєструвала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла та після її смерті відкрилась спадщина, яка склається із квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 19 травня 2008 року, у справі № 2-3372/2008 визнано право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом за ОСОБА_6 , який доводиться сином ОСОБА_7

Оформивши право власності на квартиру, ОСОБА_6 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П. 08 липня 2008 року та зареєстрованої № 2852, уповноважив ОСОБА_2 продати від його імені квартиру АДРЕСА_1 .

16 липня 2008 року ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_26 .

При цьому, було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 04 червня 2009 року.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2008 року, рішення Нікопольського міськрайонного суду від 19 травня 2008 року, яким за померлим ОСОБА_6 було визнано право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, скасовано за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_8 , яка діяла як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мир» про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом - закрито.

Ухвалюючи рішення про визнання нікчемним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для їх задоволення.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - и третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності у статті 41 Конституції України.

Відповідно до ст.228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно із п. 18 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України, правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Частиною 1 статті 216 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Таким чином, у випадку якщо одна сторона вважає даний правочин нікчемним, а інша сторона заперечує цей факт, даний спір може бути вирішено судом, який в резолютивній частині рішення вказує на нікчемність правочину, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про визнання нікчемним оспорюваного договору купівлі-продажу, є помилковим, оскільки належним способом захисту порушеного права, згідно вище зазначених норм закону, є встановлення нікчемності оспорюваного правочину.

Як вбачається із матеріалів справи, оформивши право власності на квартиру, ОСОБА_6 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П. 08 липня 2008 року та зареєстрованої № 2852, уповноважив ОСОБА_2 продати від його імені квартиру АДРЕСА_1 .

16 липня 2008 року ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_13 .

При цьому, матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 04 червня 2009 року.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, відповідно до вимог ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність ОСОБА_6 припинилась в день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Таким чином, згідно ч.6 ст. 248 ЦК України, дія довіреності, виданої 08.07.2008 року ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_2 , також припинилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в день смерті ОСОБА_6 .

Отже, з урахуванням наведених вище норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 , не маючи на те повноважень, уклав 16 липня 2008 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від імені ОСОБА_6 , оскільки дія довіреності припинилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 , тому даний договір купівлі-продажу квартири не створив для ОСОБА_6 будь-яких цивільних прав й обов`язків, та згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України є нікчемним правочином.

Згідно свідоцтва про зміну імені від 10 грудня 2014 року серія НОМЕР_2 ОСОБА_13 змінила прізвище на ОСОБА_27 .

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 28 вересня 2016 року ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_28 та змінила прізвище на ОСОБА_29 .

У зв`язку з чим, на підставі наведеного вище, колегія суддів вважає за необхідне позовні вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_25 до ОСББ „Мир", ОСОБА_2 , ОСОБА_21 про визнання нікчемним договору купівлі-продажу квартири задовольнити частково та встановити нікчемність договіру купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений 16 липня 2008 року між ОСОБА_2 , від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П. 08 липня 2008 року за реєстраційним № 2852, та ОСОБА_13 , та посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим О.С. 16 липня 2008 року за реєстраційним № 1371.

Вирішуючи позовні вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_25 до ОСББ „Мир", ОСОБА_2 , ОСОБА_21 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належала житлово-будівельному кооперативу «Мир», правонаступником якого є Об`єднання співвласників багатоквартирних будинку «Мир», та була надана ОСОБА_7 , як члену кооперативу.

Останній пайовий внесок за квартиру ОСОБА_7 , яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16 , сплатила у 1978 року, однак право власності на вказану квартиру не зареєструвала.

Зазначена квартира, в силу ст. 112 ЦК України, в редакції 1963 року, є спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , та відповідно до ст. 22 КпШС України, частики у спільній сумісній власності є рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла та після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Спадкова справи після смерті ОСОБА_7 не заводилася

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 були відповідно до ст. 1261 ЦК України, її чоловік ОСОБА_16 , який успадкував 1/6 частину спірної квартири, її син ОСОБА_6 , який успадкував 1/6 частину спірної квартири, та, відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, онука, неповнолітня ОСОБА_30 , як спадкоємець по праву представництва після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка успадкувала 1/6 частину спірної квартири. (том 1 а.с.32).

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_16 та ОСОБА_6 вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки вони постійно проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини (том 1 а.с.17).

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, неповнолітня ОСОБА_30 , вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець по праву представництва після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_16 (том 1 а.с.63,84), та після його смерті відкрилася спадщина на 4/6 частин квартири АДРЕСА_1 (1/2 частина спірної квартири належала йому як одному із подружжя, 1/6 частина спірної квартири успадкована ним після смерті дружини ОСОБА_7 ).

На випадок своєї смерті спадщиною він не розпорядився.

Спадкоємцями першої черги після його смерті на 4/6 частин квартири АДРЕСА_1 , в рівних частинах, по 2/6 частини спірної квартири, були його син ОСОБА_6 , відповідно до ст. 1261 ЦК України, та онука неповнолітня ОСОБА_30 , відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, як спадкоємець по праву представництва після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 1 а.с.32).

Відповідно до ч. 4 ст. 1269 ЦК України та в строки, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_8 подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої на той час ОСОБА_11 (том 1 а.с.81).

ОСОБА_6 згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_16 на час відкриття спадщини (том 1 а.с.17).

Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_16 законному представнику неповнолітньої ОСОБА_11 видано не було, оскільки, станом на 26 вересня 2008 року, за померлим квартира не зареєстрована, що підтверджується листом завідуючого Другої Нікопольської державної нотаріальної контори № 2601 від 27.08.2008 (том 1 а.с.94).

Отже, ОСОБА_31 має право спадкування після смерті ОСОБА_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , в рівних частинах з ОСОБА_6 , по 2/6 частину квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому після смерті його дружини ОСОБА_7

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті спадщиною не розпорядився та спадкоємців першої черги після його смерті не має, колегія суддів приходить до висновку, що згідно з 1262, ч. 3 ст. 1266 ЦК України, ОСОБА_18 ОСОБА_32 має право на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті дядька ОСОБА_6 , як спадкоємець за правом представлення.

Згідно ст. 1262, ч. 3 ст. 1266 ЦК України, єдиним спадкоємцем з правом представлення після смерті ОСОБА_6 на 1/2 частину спірної квартири є ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - племінниця ОСОБА_33 за правом представлення після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 1 а.с.32) та був рідним братом ОСОБА_34 .

Враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_17 має право на отримання у спадок квартиру АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті її бабусі ОСОБА_7 , дідуся ОСОБА_16 та рідного дядька ОСОБА_6 , у вище визначених розмірах після смерті кожного зі спадкодавців, однак через незалежні від неї причини - неповнолітній вік, остання не змогла оформити право власності на квартиру в порядку спадкування, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для визнання на нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_7 , дідуся ОСОБА_16 та рідного дядька ОСОБА_6 .

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_25 до ОСББ „Мир", ОСОБА_2 , ОСОБА_21 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню та за ОСОБА_25 підлягає визнанню право власності на квартиру АДРЕСА_1 житловою прощею 28,7 кв.м. , загальною площею 40,4 кв.м. , яка складається з коридору 1=4,1 кв.м ., житлової кімнати 2=16,7 кв. м. , житлової кімнати 3=12,0 кв.м.,кухні 4=4,6 кв.м ., ванної 5=2,1 кв.м. , вбиральні 6=0,9 кв.м., що знаходиться в будинку № АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_35 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, відповідно до вимог ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно зі ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник майна має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до норм ст. 388 ЦК України добросовісне придбання можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника. А у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Матеріалами справи встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 вибула з володіння ОСОБА_25 не з її волі, оскільки ОСОБА_2 уклав 16 липня 2008 року з ОСОБА_13 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від імені ОСОБА_6 , не маючи на те повноважень, оскільки дія довіреності припинилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .

Отже, оскільки продаж спірної квартири ОСОБА_2 , від імені ОСОБА_6 , було здійснено на підставі довіреності, дія якої припинилась в зв`язку зі смертю довірителя, колегія суддів вважає, що спірне майно неправомірно вибуло від власника, тому, відповідно до норм ст.388 ЦК України, квартира АДРЕСА_1 має бути витребувана від відповідача ОСОБА_21

Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , являється дочкою ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , через те, що свідоцтво про її народження видане через три роки після смерті ОСОБА_8 , оскільки, відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 11 липня 2007 року, батьками ОСОБА_11 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , та той факт, що вказане свідоцтво видане після смерті батька дитини не спростовує того, що факту того, що дитина була народжена саме від нього.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що на момент народження ОСОБА_31 її мати та ОСОБА_8 не перебували у зареєстрованому шлюбі, оскільки, відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 , між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 05 грудня 1991 року було зареєстровано шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_37 , дружини - ОСОБА_37 . Вказане повторне свідоцтво була видано 13 березня 2007 року, що свідчить про те, що шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_8 на момент смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5, розірвано не було.

Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_31 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в період зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , є їх дитиною, та відповідно ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_31 ,тому факт родинних відносин ОСОБА_11 з батьком ОСОБА_8 , бабою ОСОБА_35 , дідусем ОСОБА_16 та дядьком ОСОБА_6 не викликає сумніву у колегії суддів.

Не приймаються до уваги колегією суддів доводи апеляційної скарги про те, що згідно доказам, які містяться в матеріалах справи, дочкою померлого ОСОБА_22 . В є ОСОБА_24 , 1984 року народження, яка і єдиним спадкоємцем за правом представлення, однак вона не була залучена до участі у справі, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_24 , 1984 року народження є дочкою померлого ОСОБА_8 та є спадкоємцем за правом представлення та подала відповідну заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 .

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що той факт, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 не являється дочкою ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується поясненнями свідків колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки пояснення свідків, в даному випадку, не можуть бути належною правовою підставою для оспорювання батьківства.

Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що не встановлена точна дата смерті ОСОБА_6 та не має доказів про те, що 17 липня 2008 року був знайдених обгорілий труп сама його, ОСОБА_6 , оскільки, факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області 04 червня 2009 року на підставі актової записи про смерть № 37 від 04 червня 2009 року (том 1 а.с.78).

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_21 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_5 , підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог, а самевстановлення нікчемності договіру купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений 16 липня 2008 року між ОСОБА_2 , від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П. 08 липня 2008 року за реєстраційним № 2852, та ОСОБА_13 , та посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим О.С. 16 липня 2008 року за реєстраційним № 1371, визнання за ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_8 права власності на квартиру АДРЕСА_1 житловою прощею 28,7 кв. м ., загальною площею 40,4 кв.м. , яка складається з коридору 1=4,1 кв.м ., житлової кімнати 2= 16,7 кв. м. , житлової кімнати 3= 12,0 кв.м. , кухні 4=4,6 кв .м., ванної 5=2,1 кв.м. , вбиральні 6=0,9 кв.м., що знаходиться в будинку № АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_35 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , витребування у ОСОБА_21 на користь ОСОБА_25 квартири АДРЕСА_1 , житловою прощею 28,7 кв.м., загальною площею 40,4 кв.м. та, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнення з ОСОБА_21 та ОСОБА_2 на користь держави в рівних частинах судового збору в розмірі 58 грн. 90 коп., з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_5 ,задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2012 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Мир", ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті осіби: ОСОБА_38 , Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Мігунов Сергій Олександрович, про визнання нікчемним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити нікчемність договіру купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений 16 липня 2008 року між ОСОБА_2 , від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Куликом О.П. 08 липня 2008 року за реєстраційним № 2852, та ОСОБА_13 , та посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим О.С. 16 липня 2008 року за реєстраційним № 1371.

Визнати за ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на квартиру АДРЕСА_1 житловою прощею 28,7 кв. м ., загальною площею 40,4 кв.м. , яка складається з коридору 1=4,1 кв.м ., житлової кімнати 2= 16,7 кв. м ., житлової кімнати 3= 12,0 кв.м. ,кухні 4=4,6 кв .м., ванної 5=2,1 кв.м ., вбиральні 6=0,9 кв.м., що знаходиться в будинку № АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_35 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ,та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витребувати у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , житловою прощею 28,7 кв.м., загальною площею 40,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь держави в рівних частинах судовий збір в розмірі 58 грн. (п`ятдесят вісім) 90 коп., з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: