ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Харків

справа № 646/4946/18

провадження № 22-ц/818/2993/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року, у складі судді Янцовської Т.М., в залі суду в місті Харків,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріального збитку у розмірі 201138,90 грн. та моральної шкоди у сумі 50000 грн., спричинені дорожньо-транспортною пригодою.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що відповідач 19.06.2016 р. близько о 18:00 год., керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Мерефянське шосе м. Харкова зі сторони пр. Гагаріна в напрямку с. Бабаї зі швидкістю 73,6 км/год., в районі будинку № 20 , діючі необережно та не впевнившись в безпеці своїх дій, змінив напрямок свого руху ліворуч, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та виїхавши на зустрічну полосу руху допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який рухався в зустрічному напрямку. Відповідно до висновку комплексної судової авто-технічної експертизи, експертизи відео-звукозапису та фототехнічної експертизи № 6369/6370/7189 від 21.06.2017 р. встановлено, що дії водія автомобілю BA3-21093 р.н. НОМЕР_1 не відповідають вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України та знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Вироком Червонозаводського районного суду м Харкова від 08.02.2018 р. відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи розмір матеріальних збитків, завданих власнику автомобілю «Volkswagen Passat В5», становить 196898,90 гривень, витрати на транспортування та зберігання пошкодженого автомобілю складають 4240,00 гривень. Крім того, внаслідок суспільно-небезпечних дій відповідача, позивач зазнав психологічні (моральні) страждання, що виявилось в душевних стражданнях, пережитими у зв`язку із самим фактом пошкодження належного йому майна, неможливістю користування майном, необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, емоційним дискомфортом, пов`язаним з тим, що володіння автомобілем підкреслювало статус самодостатньої та незалежної людини.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, судовий збір у сумі 50 грн. В іншій частині позову у задоволенні відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції частково скасувати та ухвалити в частині стягнення матеріальної шкоди нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 201 138, 98 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вказує, що зазначені в судовому рішенні обставини не відповідають дійсності, оскільки позивач неодноразово намагався довести суду та надавав відповідні документі на підтвердження того, що звертався до страхових компаній для здійснення ними страхового відшкодування, але коштів не отримав. Зазначає, що 23.06.2016 року у зв`язку з ДТП та настанням страхового випадку звернувся до ПрАТ «Європейський страховий союз» з відповідним повідомленням про факт ДТП та вимогою про відшкодування шкоди. Після цього, неодноразово телефонував до страхової компанії, проте жодних дій з відшкодування вчинено не було. 04.06.2018 року отримав відповідь МТСБУ, з якої стало відомо, що рішенням Президії МТСБУ від 22.03.2018 року за обов`язками ПрАТ «Європейський страховий союз» затверджено граничну суму виплати у розмірі 6000грн, проте зазначені у відповіді кошти у розмірі 6000 грн. не були виплачені та в повному обсязі не компенсували заподіяну шкоду.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.02.2018 р. відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2016 р. близько 18-00 год. відповідач, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Мерефянське шосе м. Харкова зі сторони пр. Гагаріна в напрямку с. Бабаї зі швидкістю 73,6 км/год., допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який рухався у зустрічному йому напрямку, внаслідок чого пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

З наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вбачається, що власником транспортного засобу є ОСОБА_1 .

На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідач була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз», що оформлено Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5733778. Згідно з цим Полісом страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 100 000 грн, а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн, франшиза 500 грн.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 8189 від 28.09.2016 р., вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Volkswagen Passat В5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 437676,81 гривень, величина матеріальних збитків (ринкова вартість автомобіля), завданих власнику, становить 196898,90 гривень.

Згідно квитанції № 22 від 02.08.2016 р. позивачем сплачено послуги спеціальної стоянки та евакуатора у сумі 4190 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановено, а сторонами не надано доказів звернення позивача до ПрАТ «Європейський страховий союз» із заявою про сплату страхового відшкодування.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Сторони не заперечують, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобілю «ВАЗ НОМЕР_3 » була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий союз».

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі -ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина першастатті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертоїстатті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема,Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, пункт 33.1 статті 33 вказаного Закону передбачає, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Відповідно достатті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такі висновки відповідають постанові Верховного Суду № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року.

Сторонами по справі визнано, а отже не потребує доказування, що за Полісом ПрАТ «Європейський страховий союз» ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза складає 500 грн.

Вирішуючи справу суд першої інстанції зазначені обставини не врахував, не обґрунтував з яких підстав відмовив у задоволенні позову в решті суми стягнення - 151 638,90 грн., що не охоплюється лімітом відповідальності, оскільки, враховуючи, що відповідно до положень ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди він має право стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням з винної у ДТП особи.

Позивач вказує, що з 2016 року і по теперішній час ПрАТ «Європейський Страховий Союз» призупинило господарську діяльність і не здійснює регламентних виплат.

Водночас, згідно п 20.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки по договорах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

Пунктом 41.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 51.7 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, бюро за рахунок коштів захисту потерпілих відшкодовує шкоду, на умовах встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Встановлено, що МТСБУ розпочало врегулювання страхових випадків за зобовязаннями ПрАТ «Європейський страховний союз». Відшкодування за невиконаними зобовязаннями страховика відбувається згідно п. 3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків.

Так, рішенням Президії МТСБУ від 22 березня 2018 року затверджено граничну суму виплати потерпілим за договорами ОСЦПВ, укладеними з СК «Європейській страховний союз». Рішення про виплату прийняте відповідно до Положення про порядок виплат потерпілим за зобовязаннями колишніх членій МТСБУ, по відношенню до яких не здійснюються процедури ліквідації (банкрутства) за рахунок залишку їх базових гарантійних внесків у фонді захисту потерпілих (ФЗП), затверджене Президією МТСБУ у лютому 2017 року. Президія МТСБУ визначила гранічні суми виплати, в межах яких МТСБУ може на першому етапі задовольнити вимоги потерпілих. Гранична сума виплати визначена у розмірі 6000 грн. Між тим, потерпілі, чиї звернення буде задоволено частково зможуть в подальшому звернутись до МТСБУ та отримати повну суму відшкодування після завершення процедури банкруцтва та/або ліквідації СК «Європейський страховний союз».

Отже, діючим законодавством, рішеннями МТСБУ врегульований порядок отримання відшкодування потерпілим шкоди, спричиненої особою, що застрахувала свою цивільну відповідальність, навіть у разі ліквідації та/або банкруцтва страховика.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування майнової шкоди є помилковим, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позову. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 151 638,90 грн., а саме шкода, розмір якої визначено згідно висновків експертизи 196898,90 гривень за вирахуванням 49500 грн. - ліміту відповідальності без 500 грн. франшизи.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині відмови у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди - скасувати, зазначені позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 151 638,90 грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна