КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, 03 жовтня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 яка діє на підставі довіреності подала апеляційну скаргу до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з частиною третьою ст.356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до ч.3 ст.1312 Конституції України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з апеляційною скаргою), виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Такі ж положення містить ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно якої представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з підпунктом "б" п.16 Закону України від 02 червня 2016 року "Про внесення змін щодо Конституції України (щодо правосуддя)" розділ ХV "Перехідні положення" Конституції України доповнено пунктом 16-1.

Відповідно до підпункту 11 п.16-1 розділ ХV "Перехідні положення" Конституції України представництво відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 та ст.1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року "Про внесення змін щодо Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Указаний Закон України набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом у грудні 2017 року.

Відповідно до підпункту 11 п.16-1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 та ст.1312 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі 8 Конституції України і повинні відповідати їй. Норми 8 Конституції України є нормами прямої дії.

Отже, з 01 січня 2018 року у суді апеляційної інстанції представництво сторін у цій справі обмежується виключно адвокатами, оскільки провадження в суді першої інстанції було розпочате після 30 вересня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подана і підписана представником ОСОБА_2 . яка діє на підставі довіреності (а.с.204), документів про те, що представник є адвокатом не надано та відповідні дані також відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів України, що у свою чергу свідчить, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, а відтак скарга згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України підлягає поверненню.

Аналогічні правові позиції Верховного Суду висловлені у цілому ряді постанов, в тому числі: від 24 липня 2019 року у справі № 559/1313/17; від 19 серпня 2019 року у справі № 444/2308/18; від 29 серпня 2019 року у справі № 2-277/2007.

Повертаючи апеляційну скаргу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України окрім адвоката під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятків осіб, визначених у статті 61 ЦПК України.

Згідно п.п.1,2 ч.6.ст.19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення ст.19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

Предметом спору в даній справі єяк майнові вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, так і немайнові - про визнання недійсним укладеного між сторонами договору купівлі-продажу на придбання косметичних засобів. Вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу обгрунтовані порушенням прав позивачки як споживача послуг, зокрема неповідомленням відповідача про ймовірні негативні наслідки, які можуть наступити під час користування продукцією, ненаданням жодної достовірної, повної, своєчасної інформації про складову, яка міститься у тюбику речовину, або сировину, яка при щоденному користуванні може призвести до тяжких побічних явищ у вигляді дерматологічних висипів або прояву різного роду алергії, на проданому товарі відсутнє належне маркування.

Позивачка вказує, що відповідач зазначив у переліку товару, що до нього додаються косметологічні послуги, які є процедурами терапевтичного напрямку, відносяться до медичних послуг, що зобов`язує відповідача мати медичну ліцензію, що у свою чергу вплинуло на волевиявлення позивачки, яка придбала товари та послуги через докучання, нав`язування продавця та його працівників. Відповідач приховав від позивачки інформацію про супровідні документи на товар, які містили прострочення товару та послуг.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що дана справа не є малозначною в силу закону (на підставі п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України), оскільки серед позовних вимог наявна вимога немайнового характеру щодо визнання договору купівлі-продажу на придбання косметичних засобів недійсним.

Така справа могла бути визнана малозначною лише за постановлення ухвали суду про віднесення її до категорії малозначних, чого не встановлено в даній справі, яка розглянута за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.19 ЦПК Україникваліфікація справи як малозначної належить до дискреційних повноважень суду. Апеляційний суд, врахувавши предмет спору і те, що у справі було заявлено вимоги про визнання договору купівлі-продажу на придбання косметичних засобів недійсним також не знаходить підстав для віднесення даної справи до малозначної.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 559/1313/17, де залишаючи без змін ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги на підставі п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України (подана особою, яка не є адвокатом) Верховний Суд вказав, що справа за позовом про визнання кредитного договору недійсним не може бути визнана малозначною.

З викладених вище підстав, з урахуванням того що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, а також те, що дана справа не є малозначною в силу вказівки закону і апеляційний суд не визнає її малозначною з огляду на характер та предмет спору, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч.7 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 356, 357 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відшкодування моральної шкоди - повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко