Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2019 Справа №607/33/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Наш дім - 3» Приватного підприємства «Наш дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних, -

в с т а н о в и в:

Дочірнє підприємство «Наш дім - 3» Приватного підприємства «Наш дім» (далі - ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім») звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 4572,66 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач систематично не вносила плату за надавані їй послуги, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 4572,66 грн., з яких: 3837,10 грн. - основного боргу, 595,30 грн. - втрати від інфляційних процесів, 153,96 грн. - 3% річних.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2019 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча судом вживалися заходи для її належного повідомлення про день та час слухання справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно довідки № 8267 від 03 жовтня 2018 року, виданої ПП «Наш дім», відповідач ОСОБА_1 не зареєстрована і не проживає в м. Тернополі за адресою: АДРЕСА_1, однак, згідно цієї довідки відповідач є власником квартири АДРЕСА_2.

06 лютого 2009 року між ВАТ «Тернопільобленерго» (Постачальник) та ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 164, згідно умов якого Постачальник подає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 107,5 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 15 лютого 2012 року № 270 та додатку до нього, ПП «Наш дім» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_3.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 265 від 25 березня 2015 року затверджено коригуючий коефіцієнт 1,6 до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і інші житлово-комунальні послуги. Вирішено підприємствам, які надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, застосувати даний коефіцієнт до існуючих тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги».

Наказом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 302 від 29 березня 2017 року затверджено коригуючий коефіцієнт 2,5805 до тарифу, згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» по будинку АДРЕСА_3

Згідно наказу Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1284 від 30 листопада 2017 року «Про затвердження тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» по будинку АДРЕСА_3», затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку АДРЕСА_3 в розмірі: для населення - 3,277 грн. без податків за 1 кв.м. загальної площі; для нежитловий приміщень - 3,495 грн. без податку за 1 кв.м. загальної площі.

В обґрунтування виконаних робіт та наданих послуг ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» надало суду наступні докази: копії розрахунків за активну енергію з січня 2016 року по жовтень 2018 року; копії актів про виконання ремонтних робіт житлового фонду ДП «Наш дім» в будинку по АДРЕСА_3 за період з грудня 2015 року по жовтень 2018 року; копії актів про те, що двірниками в будинку АДРЕСА_3 в м. Тернополі було проведено роботи по прибиранню прибудинкової території, згідно періодичності виконання робіт, яка затверджена рішенням виконавчого комітету № 803 від 05 травня 2008 року за період з грудня 2015 року по серпень 2018 року; копії актів, які засвідчують факт прибирання місць загального користування, згідно періодичності виконання робіт, яка затверджена рішенням виконавчого комітету № 1603 від 28 вересня 2011 року за період з грудня 2015 року по квітень 2018 року в будинку №5 по АДРЕСА_3; копії актів приймання-передачі наданих дезінфекційних послуг в період з лютого 2016 року по жовтень 2017 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ПП «Наш дім» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних через невідповідність поданої заяви вимогам ст. 163 ЦПК України.

Згідно розрахунку за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території станом на жовтень 2018 року у відповідача існує заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в загальному розмірі 4572,66 грн., з яких: 3837,10 грн. - основного боргу, 595,30 грн. - втрати від інфляційних процесів, 153,96 грн. - 3% річних.

Несплата відповідачем виниклої заборгованості стала причиною звернення ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» до суду за захистом своїх прав.

Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановленими такими актами, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 7 ч. 2 ст. 68 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку, своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Таким чином, між позивачем та відповідачами у справі склались відносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Питання оплати житлово-комунальних послуг, у тому числі і щодо належного виконання відповідних зобов'язань, житловим законодавством не регулюється.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

За визначенням, наданим у ст. 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» є обґрунтованими та такими, що відповідають встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки позивачем доведено факт надання ОСОБА_1 послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які останньою не оплачені, що призвело до виникнення заборгованості та порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь ДП «Наш дім - 3» ПП «Наш дім» заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4572,66 грн., а також сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 280-289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 160, 161 Житлового кодексу Української PCP, п.2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Дочірнього підприємства «Наш дім - 3» Приватного підприємства «Наш дім» (місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Клима Савури, 3; р/р 8680 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 338783; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 36314207) - 4572 (чотири тисячі п'ятсот сімдесят дві) грн. 66 коп. заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, а також 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська