ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6031/19 Справа № 210/1136/19 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа - Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", про відшкодування моральної шкоди.

Вказував, що 14 вересня 2018 року під час виконання ремонту обладнання стану на дільниці №2 цеху блюмінг з ним, у складі бригади дільниці з ремонту обладнання ЦКРМА, стався нещасний випадок, що призвело до травми стопи - травматичному розчавленню нігтьових фаланг І-ІІ-ІІІ пальців правої ступні та відсіченню нігтьових фаланг І-ІІ пальців правої ступні. Після розслідування обставин нещасного випадку, комісія 18 вересня 2018 року склала акти форми Н-1 та Н-5, що є доказом настання нещасного випадку під час виконання трудових обов`язків. За висновком МСЕК від 12 грудня 2018 року йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 20%. Нещасний випадок спричинив йому моральну шкоду.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 74.000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я у розмірі 25.000 грн.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн.40 копійок.

В апеляційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням страхового випадку відповідач не вчиняв; позивач не дбав про особисту безпеку у процесі виконання робіт; розмір визначеної судом шкоди не відповідає вимогам розумності, справедливості, сума є завищеною; суд надав перевагу доказам позивача.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 тривалий час працював на підприємстві відповідача.

Актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №15 від 14 вересня 2018 року, встановлено, що нещасний випадок, що стався 14 вересня 2018 року на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ОСОБА_1 , комісією визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Причини настання нещасного випадку, основна - невиконання посадових обов`язків та супутня - невиконання вимог інструкції з охорони праці; порушення технологічного процесу. Діагноз: травматичне розчавлення нігтьових фаланг І-ІІ-ІІІ пальців правої ступні; травматичне відсічення нігтьових фаланг І-ІІ пальців правої ступні (а.с. 5-10).

Відповідно до довідки МСЕК від 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 встановлено 20% втрати професійної працездатності з 12 грудня 2018 року по 01 січня 2020 року (а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 20% втрати професійної працездатності, внаслідок нещасного випадку порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки, сума компенсації від ПАТ «АМКР» спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 25.000 грн., що відповідає розміру спричиненої відповідачем позивачу шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманою на виробництві травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України в п.13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що нещасний випадок стався з вини позивача, останній не дбав про особисту безпеку у процесі виконання робіт є необґрунтованими й суперечать ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», оскільки згідно акту також встановлена вина працівників підприємства відповідача.

Посилання представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» є безпідставними, оскільки рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, що регулює спірні правовідносини зокрема, і постанові Пленуму Верховного Суду України у від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, який визначено, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, судом враховано характер отриманої виробничої травми, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, та є значно завищеним, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вказаними висновками суду.

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 10 червня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.