КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4562/2019
У Х В А Л А

21 березня 2019 року місто Київ

справа № 755/1918/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Арапіної Н.Є., повний текст рішення складено 28 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_8 про визнання недійсним договору оренди, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку та вселення,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

визнати недійсним договір оренди квартири від 20 травня 2015 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_3;

усунути перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення з квартири ОСОБА_3 без надання іншого житлового приміщення;

зняти ОСОБА_3 з реєстрації у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

вселити її в квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В мотивування вимог посилалася на те, що 25 березня 1996 року нею та ОСОБА_9, як подружжям, за спільні кошти була придбана квартира АДРЕСА_2.

Вказувала, що вона та ОСОБА_9 проживали у спірній квартирі з моменту її придбання, а в подальшому - після припинення шлюбних відносин лише вона продовжувала мешкати у квартирі до грудня 2015 року.

Зазначала, що з 1996 року у спірній квартирі зареєстрована їх з ОСОБА_9 донька - ОСОБА_7, а з 2016 року її малолітня дитина - донька ОСОБА_8, які на даний час тимчасово проживають на території Республіки Кіпр.

Зауважувала, що за час перебування її на території Республіки Кіпр з 23 грудня 2015 року по 17 січня 2016 року невідомї особи без правових підстав вселилися у спірну квартиру, змінили замки та досі утримують квартиру, не допускаючи її до житлового приміщення.

Вказувала, що зодом їй стало відомо про реєстрацію місця проживання у спірній квартирі відповідача ОСОБА_3

Посилалася на те, що її право власності порушено відповідачем, який не є членом її сім'ї, вона, як співвласник спірної квартири своєї згоди на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 у квартирі не надавала, жодних цивільно-правових договорів з останнім не укладала та згоду на їх укладення не надавала.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Також, в апеляційній скарзі просила на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України зупинити провадження у даній справі до розгляду цивільної справи №372/4004/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, яка перебуває у провадженні Обухівського районного суду Київської області.

На обґрунтування вказаного клопотання посилалася на те, що позивач посилається, що квартира АДРЕСА_3 була придбана 25 березня 1996 року нею та ОСОБА_9 як подружжям за спільні грошові кошти згідно договору купівлі-продажу від 25 березня 1996 року, а шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було розірвано лише 24 вересня 2014 року.

Таким чином, позивач вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя - позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та заявлена до поділу як спільне сумісне майно подружжя у іншій справі №372/4004/15-ц, де ОСОБА_1 просить визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_9, в тому числі, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на цю квартиру.

Водночас, у зустрічній позовній заяві ОСОБА_9 просив визнати вказану квартиру його особистою приватною власністю.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник просили клопотання про зупинення провадження у справі задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_6 та представник відповідача ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 заперечували проти заявленого клопотання.

Треті особи у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши думку осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Колегія суддів вважає, що вирішення позовних вимог про визнання квартири за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_9 є визначальним для вирішення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1, усунення перешкод у користуванні вказаною квартирою шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку та вселення, які заявлені позивачем у даній справі, оскільки ОСОБА_1 в їх обґрунтуванні посилається на порушення її прав саме як співвласника вказаної квартири.

Таким чином, клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є обґрунтованим, а провадження у справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року підлягає зупиненню до набрання законної сили рішенням у справі №372/4004/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, яка перебуває у провадженні Обухівського районного суду Київської області від вирішення якої залежить подальший розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.251, 253, 268 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі - задовольнити.

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Арапіної Н.Є. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_8 про визнання недійсним договору оренди, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку та вселення до набрання законної сили судовим рішенням у справі №372/4004/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, яка перебуває у провадженні Обухівського районного суду Київської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: