Справа № 643/5905/19
Провадження № 2/643/3297/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Терещенко В.В., представника позивача ОСОБА_1 . адвоката Неминущого П.С., відповідача ОСОБА_2 , представників відповідача ОСОБА_2 . адвоката Хорунжої Н.В., Лагутіної В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом адвоката Неминущого Петра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що з 26.10.2012 року позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_4 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30.05.2019 року в судовому засіданні від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради Московського району м. Харкова, в якій він просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 за місцем проживання батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що після реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх сім`я стала проживати в двокімнатній квартирі АДРЕСА_2 . Після народження дочки, для неї одразу була виділена кімната, де було все облаштовано для дитини. Причиною розірвання шлюбу було повне відчуження між сторонами, дружина не приділяла уваги ні йому, ні дитині, займалась своєю кар`єрою. Після припинення подружніх стосунків між сторонами в березні 2018 року, дружина з дочкою продовжувала проживати в квартирі, а відповідач за первісним позовом виїхав проживати до своїх батьків в с. Шелудьківка, проте часто, майже щодня, навідував дочку, забезпечував всім необхідним, давав грошові кошти на її утримання, готував їжу, забирав з дитячого садка, проводив з нею дозвілля, займався її навчанням та розвитком. Без пояснення будьяких причин 20.04.2019 року позивач забрала їх дочку та пішла проживати до свого сина від першого шлюбу в однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , його представники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 просила прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти об`єднання первісного та зустрічного позовів.

На уточнююче запитання суду сторони пояснили, що дитина проживала та продовжує проживати разом з матір`ю, а в даний час тимчасово перебуває на відпочинку у бабусі і дідусі, де також зараз проживає і відповідач.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Вирішуючи питання щодо доцільності прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, суд керується таким.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Спори про визначення місця проживання дитини, згідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, можуть бути розглянуті виключно в порядку загального позовного провадження.

Таким чином, в разі прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, суд буде зобов`язаний у відповідності до ч. 4 ст. 193 ЦПК України постановити ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та розпочати розгляд справи зі стадії підготовчого судового засідання.

Крім того, у справах про визначення місця проживання дитини, згідно ч. 4, 5 ст. 19 СК України, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який зобов`язаний підготувати відповідний висновок.

Таким чином, внаслідок прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом збільшиться склад учасників справи, збільшиться предмет доказування, обсяг доказів, який буде досліджуватись судом, та строки розгляду справи.

Між тим, як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Положеннями ст. 2 ЦПК України передбачено, що одним із основних завдань цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, є справедливий та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.

Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зазначене обумовлює виключну необхідність забезпечення якнайшвидшого розгляду справ про стягнення аліментів, адже від цього залежить реалізація права дитини на належний рівень життя та умови, необхідні для її розвитку, і першочерговим обов`язком суду згідно ст. 3 Конвенції про права дитини є якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Про вказане свідчить і та обставина, що вимоги про стягнення аліментів, зокрема в розмірі, зазначеному в позовній заяві, можуть згідно ст. 161 ЦПК України розглядатись в порядку наказного провадження, тобто протягом 5 днів з дня отримання відповідної заяви та без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Суд вважає, що можливе визначення місця проживання дитини разом з батьком в майбутньому, в разі задоволення відповідного позову батька про визначення місця проживання дитини, жодним чином не повинно впливати на право дитини вже в даний час отримувати належне утримання.

Та обставина, що батько дитини добровільно приймає участь в забезпеченні дитини, на що посилалась представник відповідача та на підтвердження чого надала відповідні докази, на переконання суду, жодним чином не позбавляє матір дитини права звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Суд вважає, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом в даній справі не забезпечуватиме виконання вимог закону щодо справедливого та своєчасного розгляду справи на засадах верховенства права та не відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, оскільки призведе до відтермінування на значний строк розгляду вимог про стягнення аліментів, а відтак до порушення права дитини на належний рівень життя та умов, необхідних для її розвитку.

Крім того, суд враховує, що батько дитини не позбавлений права звернутись із зустрічним позов в загальному порядку до Московського районного суду м. Харкова, якому вказаний позов підсудний відповідно до ст. 27 ЦПК України.

В разі задоволення вказаного позову та визначення місця проживання дитини разом з ним, батько не буде позбавлений можливості в майбутньому звернутись до матері з позовом про стягнення аліментів та ініціювати припинення їх сплати.

Таким чином, відмова в прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом жодним чином не обмежуватиме право батька дитини на захист його прав та інтересів в суді.

В той же час прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним призведе до суттєвого затягування розгляду справи та, як наслідок до порушення права дитини на належне утримання та права позивача на доступ до правосуддя та своєчасний розгляд справи протягом розумного строку, яке гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Конституцією і законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо недоцільності прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Керуючись ст. 2, 10, 193, 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради Московського району м. Харкова, про визначення місця проживання дитини, до спільного розгляду з первісним позовом адвоката Неминущого Петра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, та об`єднанні вимог за вказаними позовами в одне провадження відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради Московського району м. Харкова, про визначення місця проживання дитини повернути заявнику.

Ухвала в частині повернення заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов