Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 201/3945/17

провадження № 61-40071св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року у складі судді Антонюка О. А. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року у складі колегії суддів: Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про захист прав споживача, повернення грошових коштів за депозитними договорами і відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» були укладенні договори про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», а саме: від 29 липня 2016 року № 00476537, від 01 серпня 2016 року № 00476989, від 01 серпня 2016 року № 00476996, від 08 серпня 2016 року № 00478475, від 08 серпня 2016 року № 00478475, від 11 серпня 2016 року № 00479706, від 12 серпня 2016 року № 00479980, та позивачем внесені грошові кошти для розміщення на вкладних рахунках на загальну суму 24 500,00 доларів США, ці договори укладалися на 185 і 187 днів. Вищезазначені договори містять вимоги про автоматичну пролонгацію їх дії на тих же самих умовах, якщо на час пролонгації для даного типу договорів не буде встановлена інша процентна ставка, про що банк зобов`язаний письмово повідомити свого клієнта. Договори укладено і вони почали виконуватися. Строк повернення банківських вкладів, відповідно до умов укладених договорів, вже давно настав. ПАТ «Платинум Банк» не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення належних позивачеві вкладів разом із нарахованими відсотками згідно умов договорів, що є порушенням вимог чинного законодавства, умов укладених договорів та законних прав позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути йому його гроші за вказаними вкладами, але відповідач цього не зробив, чим порушив його права, в добровільному порядку спір не вирішено. Отже, на сьогодні відповідач фактично відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, безпідставно посилаючись на неіснуючі обставини, що нібито унеможливлюють повернення позивачеві суми вкладів, разом із нарахованими відсотками. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, позивачеві фактично завдана як майнова шкода, так і моральна.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив стягнути з ПАТ «Платинум Банк» на його користь суму основного боргу 566 560,00 грн та відшкодувати моральну шкоду 85 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Платинум Банк» на користь ОСОБА_1 суми банківських вкладів, а саме: за договором від 29 липня 2016 року про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за договором від 01 серпня 2016 року про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за договором від 01 серпня 2016 року про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за договором від 08 серпня 2016 року про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за договором від 08 серпня 2016 року про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за договором від 11 серпня 2016 року про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за договором від 12 серпня 2016 року про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» в загальній сумі 566 560,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 про захист прав споживача і відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги є доведеними, зокрема, що позивач виконав всі передбачені договорами умови в повному обсязі; відповідач укладав договори, приймав грошові кошти (вклад) і зобов`язувався виконати умови договору у відповідності до норм чинного законодавства незалежно від мораторію та інших чинників, тому відповідач мав можливість виконати умови договорів і повернути вклади позивачеві, але без поважних причин цього не зробив.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав належну правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У липні 2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій залишено поза увагою, що на момент звернення позивача з цим позовом вже було розпочато ліквідаційну процедуру ПАТ «Платинум Банк», що унеможливлює стягнення з банку коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

01 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

У жовтні 2018 року від ОСОБА_1 на адресу Верховного Суду надійшов відзив, у якому позивач просить судові рішення судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

25квітня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частинами першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновків про задоволення касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що 29 липня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 00476537 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошову суму у розмірі 12 500,00 доларів США на строк до 30 січня 2017 року, з виплатою банком 10,5 % річних за користування вкладом.

01 серпня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 00476989 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошову суму у розмірі 4 000,00 доларів США на строк до 02 лютого 2017 року, з виплатою банком 10,5 % річних за користування вкладом.

01 серпня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 00476996 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошову суму у розмірі 4 000,00 доларів США на строк до 02 лютого 2017 року, з виплатою банком 10,5 % річних за користування вкладом.

08 серпня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 00478471 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошову суму у розмірі 4 000,00 доларів США на строк до 09 лютого 2017 року, з виплатою банком 10,5 % річних за користування вкладом.

08 серпня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 00478475 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошову суму у розмірі 4 000,00 доларів США на строк до 09 лютого 2017 року, з виплатою банком 10,5 % річних за користування вкладом.

11 серпня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 00479706 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошову суму у розмірі 4 000,00 доларів США на строк до 13 лютого 2017 року, з виплатою банком 10,5 % річних за користування вкладом.

12 серпня 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 00479980 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», за умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошову суму у розмірі 4 000,00 доларів США на строк до 13 лютого 2017 року, з виплатою банком 10,5 % річних за користування вкладом.

Позивачем внесено в касу ПАТ «Платинум Банк» на депозитні вклади «Готівка щомісяця» 24 500 доларів США: за квитанцією № 574712767 від 16 серпня 2016 року - 4 000,00 доларів США, за квитанцією № 573706627 від 15 серпня 2016 року - 4 000,00 доларів США , за квитанцією № 572774654 від 12 серпня 2016 року - 4 500,00 доларів США, за квитанцією № 565514868 від 02 серпня 2016 року - 4 000,00 доларів США, за квитанцією № 564641761 від 01 серпня 2016 року - 4 000,00 доларів США, за квитанцією № 566432893 від 03 серпня 2016 року - 200,00 доларів США, за квитанцією № 566412713 від 03 серпня 2016 року - 3 800,00 доларів США.

10 січня 2017 року постановою правління Національного банку України № 14-рш/БТ ПАТ «Платинум Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. 11 січня 2017 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Постановою правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш прийнято рішення про відкликання у ПАТ «Платинум Банк» банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 лютого 2017 року № 743 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк».

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Положеннями статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Разом з тим частина перша статті 1074 ЦК України передбачає, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду..

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульовано Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

У пункті 8 розділу Х «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 4452-VIпередбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону № 4452-VI є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Падати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 569/1437/16-ц (касаційне провадження № 14-67цс18)

Статтею 36 цього Закону № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Таким чином, ураховуючи специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, їх предмет, а також наявність нормативно-правової бази, яка урегульовує правовідносини за договором банківського вкладу у разі введення у банку тимчасової адміністрації та початку ліквідаційної процедури, задоволення вимог позивача здійснюється відповідно до Закону № 4452-VI.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 грн.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Частиною четвертою статті 52 Закону передбачено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

02 березня 2017 року ОСОБА_1 виплачено гарантовану суму коштів за вкладом у розмірі 200 000,00 грн, а вимоги про виплату грошових коштів у розмірі 465 549,75 грн включено до кредиторів 4 черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк».

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, неправильно визначився з характером спірних правовідносин, не встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказів у їх сукупності та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Платинум Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу з підстав, викладених у рішенні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції залишив поза увагою, що оскільки на момент ухвалення рішення в ПАТ «Платинум Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації, зазначене унеможливлює стягнення грошових коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Оскільки спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підвідомчі адміністративним судам, правильним є висновок суду про те, що спори щодо включення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вимог заявника до реєстру акцептованих вимог кредиторів підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, на зазначене також уваги не звернув та погодився з висновками суду першої інстанції.

Таким чином, з огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у обраний ним спосіб, Верховний Суд доходить висновку про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про захист прав споживача, повернення грошових коштів за депозитними договорами і відшкодування моральної шкоди.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
С. О. Погрібний
Г. І. Усик