Справа №: 272/857/19
Провадження № 2-о/272/33/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

за участі: представника заявника - ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи - Заболоцького О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення, суд, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що з метою оформлення пільгової пенсії на підставі п.в ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення він звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області. При цьому, на підтвердження трудового стажу заявником було надано документи в яких містилися відомості про перебування на посадах в відділку ім.Фрунзе с.Крилівка колгоспу Україна та СТОВ Крилівське. Разом з тим, в процесі оформлення пенсії заявника було повідомлено про те, що при перевірці записів трудової книжки колгоспника із уточнюючими довідками встановлено розбіжність між посадами вказаними в трудовій книжці та посадами зазначеними в уточнюючих довідках отриманих із трудового архіву. Зокрема, в трудовій книжці заявника вказано, що останній працював у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах на посадах тракториста машиніста, а в уточнюючих довідках механізатором.

Вказану розбіжність в досудовому порядку виправити неможливо оскільки відділок ім.Фрунзе с.Крилівка колгоспу Україна в якому заявник працював на посадах тракториста в період з 01.07.198 року по 30.11.1992 рік вже не існує. Крім того, СТОВ Крилівське яке є правонаступником відділку ім.Фрунзе с.Крилівка колгоспу Україна та в якому заявник працював на посаді тракториста в період з 01.12.1992 року по 01.12.2003 року з 31.03.2004 року по 01.04.2004 року, з 02.04.2004 року по 04.04.2005 року на даний час перебуває в стані припинення, та не здійснює діяльність.

Враховуючи вищезазначене, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування його, ОСОБА_2 у трудових відносинах на посаді тракториста у період з 01.07.1984 року по 30.11.1992 року на посадах відділок ім.Фрунзе с.Крилівка колгоспу Україна, з 01.12.1992 року по 01.12.2003 року, з 31.03.2004 року по 01.04.2004 року, з 02.04.2004 року по 04.04.2005 року на посадах в СТОВ Крилівське.

14 серпня 2019 року від представника заінтересованої особи на адресу суду надійшов відзив на позов, а 15 серпня 2019 року надійшло заперечення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в яких Головне управління Пенсійного фонду України зазначило, що подана ОСОБА_2 заява про встановлення факту, що має юридичне значення є безпідставною, необгрунтованою, та такою, що викладена з порушенням норм матеріального і процесуального права. В обгрунутування поданих відзиву та заперечень вказано, що в даному випадку положення ч.2 ст.315 ЦПК України не можуть бути застосовані оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. На думку заінтересованої особи подана заява не може бути розглянута в порядку, визначеному ЦПК України для розгляду справ в окремому провадженні, у зв`язку з тим, що існує позасудовий порядок встановлення факту питання про яке ставиться заявником в поданій заяві, який віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України, а в разі відмови ПФУ, його дії можуть бути оскаржені до суду в позовному провадженні. В поданому запереченні представник заінтересованої особи просить закрити провадження у справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник заявника адвокат Яремчук О.В. в судовому засіданні подану заявупро встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту перебування у трудових відносинах підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Заболоцький ОСОБА_3 .А. в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої ОСОБА_2 заяви. Під час розгляду справи просив врахувати подані відзив та заперечення.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, ознайомившись з поданими представником заінтересованої особи відзивом на позов та запереченнями, суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту поданої ОСОБА_2 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається, що встановлення факту перебування у трудових відносинах необхідне заявнику для звернення за призначенням пільгової пенсії на підставі п.в ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення. При цьому, в матеріалах справи мітиться письмова відмова Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.03.2018 №747/03.1 в призначені пільгової пенсії, зокрема у зв`язку з відсутністю довідки уточнюючої особливий характер роботи на пільгових умовах за період роботи на посаді тракториста в колгоспі ім.Фрунзе с.Крилівка, та наявністю розбіжностей в довідці виданій ліквідатором СТОВ Крилівське та документах наданих Трудовим архівом, в яких містяться розбіжності в посадах.

В частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. За змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139 цс 18).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

В даному випадку в підставі для звернення до суду між заявником та заінтересованої особою Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області вбачається спір про право щодо нарахування та отримання пільгової пенсії, та стосується рішень та дій управління Пенсійного Фонду України і його посадових осіб щодо не призначення заявнику пенсії.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до положень ст.ст.4, 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За положеннями Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем суб`єкт владних повноважень.

Особа, яка реалізує своє суб`єктивне право через прийняття суб`єктом владних управлінських функцій відповідного рішення чи вчинення ним дій, вступає з ним у публічно-правові відносини і має право на захист свого права в адміністративному суді.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пунктом 3 Положення про Пенсійний фонд України № 280 від 23.07.2014 встановлено, що основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань згідно абзацу 9 підпункту 6 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України № 280 від 23.07.2014 організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Пенсійний фонд України відповідно до пункту 7 Положення про Пенсійний фонд України № 280 від 23.07.2014 здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З огляду на викладене, враховуючи підстави звернення заявника з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема те, що заявник просить встановити безпосередньо факт перебування у трудових відносинах, суд вважає, що в даному випадку є спір про право, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вбачається публічно-правовий характер спору, а саме: про виникнення у заявника права на отримання пенсії, яка призначається на пільгових умовах в залежності від відпрацьованого часу за певними видами виконуваних робіт, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідної позовної заяви в порядку адміністративного судочинства, з урахуванням норм трудового і пенсійного законодавства.

Згідно ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В даному випадку наявний спір про право який за предметним та суб`єктним складом має ознаки публічно - правових правовідносин, а отже підлягає розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255, 258-261, 272, 315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Провадження у цивільній справі №272/857/19, за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Роз`яснити заявнику, що він має право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, у відповідності до п.п.15.5 п.15 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Суддя:В. В. Карповець