Справа № 364/60/19
Провадження № 2/364/96/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.19 р. Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

сторони не зявилися,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1,

до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 18.01.2019 р. та 29.01.2019 р. надійшли відповідно позовна заява та заява про залучення співвідповідача з новою редакцією позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій Позивач просить суд: визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 16.10.2017 р., а саме: на земельні ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2193 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Чижика, 3, в с. Косівка Володарського району Київської області та належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2001 р.

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначила, що 16.10.2017 р. померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилася спадщина, до складу якої увійшли названі земельні ділянки. За життя ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельні ділянки не виготовила, тому за його відсутності нотаріус відмовив Позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 08.02.2019 р. відкрито провадження в справі, визначено загальний позовний порядок розгляду справи, встановлено Відповідачам строк для подання відзивів, призначено підготовче судове засідання на 18.03.2019 р.

У підготовче судове засідання 18.03.2019 р. сторони не зявилися, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлені, до суду ще 05.02.2019 р. Позивач та Відповідача подали заяви про розгляд справи без їх участі, останні в своїх заявах зазначили також про визнання ними позовних вимог в повному обсязі (а.с. 34-36).

За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку статті 206 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За розясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачами позову та задоволення позову, суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, виходить з такого.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі ЦК України).

За нормами статті 328, частини другої статті 373 ЦК України, частини другої статті 78, пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону; громадяни набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За наявними матеріалами справи судом встановлено, що спірні земельні ділянки, а саме: земельна ділянкаплощею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,219 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, які розташовані по вул. Чижика, 3, в с. Косівка Володарського району Київської області, належали на праві приватної власності ОСОБА_4 згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕВ № 950105, виданого 15.09.2001 р. Володарською державною нотаріальною конторою Київської області, що підтверджено копією цього свідоцтва (а.с. 13).

Власниця зазначених земельних ділянок ОСОБА_4 померла 16.10.2017 р., що підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії І-ОК № 409358, виданого 17.10.2017 р. виконавчим комітетом Косівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 14 (а.с. 6, 41).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою спадкодавиці, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ № 391156, виданого Косівською сільською радою Володарського району Київської області 07.06.1969 р., актовий запис № 5 (а.с. 7), зміна прізвища у звязку із шлюбом підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 237655, виданого повторно 14.11.2017 р. виконавчим комітетом Косівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 6 (а.с. 8).

Відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є синами померлої, що стверджується Позивачем у позовній заяві та не заперечувалося Відповідачами, які подали заяви до суду про визнання позову.

Згідно з матеріалами спадкової справи померлої ОСОБА_4 (а.с. 37-74), витребуваної ухвалою суду від 08.02.2019 р. у порядку підготовки справи до розгляду, спадкодавець за життя склала три заповіти про таке:

заповітом від 10.10.2011 р., зареєстрованим у реєстрі за № 36, заповіла ОСОБА_1 (Позивачу) спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 3,700 га (а.с. 47);

заповітом від 10.10.2011 р., зареєстрованим у реєстрі за № 37, заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Відповідачі) спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 3,78 га (а.с. 48);

заповітом від 11.04.2012 р., зареєстрованим у реєстрі за № 05, заповіла ОСОБА_1 (Позивачу) спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Чижика, 3, в с. Косівка Володарського району Київської області (а.с. 49).

Назване спадкове майно спадкоємці за заповітами прийняли, що підтверджується копіями їх заяв про прийняття спадщини від 12.01.2018 р. (а.с. 38-40), а також копіями відповідних свідоцтв про прийняття спадщини за заповітом від 02.05.2018 р. (а.с. 61, 63, 67, 73).

Разом з тим стосовно спірного спадкового майна (земельні ділянки, які розташовані по вул. Чижика, 3, в с. Косівка Володарського району Київської області) спадкодавець заповіту за життя не склала. При цьому житловий будинок за цією адресою успадкувала за заповітом ОСОБА_1 (Позивач), у свою чергу обидва Відповідачі на це спадкове майно не претендують, що вбачається із поданих до суду 05.02.2019 р. заяв про визнання позову (а.с. 35, 36), згідно з матеріалами спадкової справи заяв про прийняття цієї спадщини та/або про видачу свідоцтв про прийняття цієї спадщини до нотаріуса також не подавали.

У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки (стаття 1261 ЦК України). За статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України), а також має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця (частини перша, друга статті 1274 ЦК України).

За частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця.

З матеріалів справи, зокрема відповіді приватного нотаріуса Позивачеві від 27.11.2018 р. № 244 (0116) (а.с. 12) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4 залишилася спадщина у вигляді згаданих земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,2193 га, що розташовані по вул. Чижика, 3, в с. Косівка (Володарський р-н, Київська обл.), оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину для Позивача виявилось неможливим через правовстановлюючих документів. У звязку з цим нотаріусом було відмовлено Позивачеві у вчиненні відповідної нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину з розясненням про можливість вирішення питання в судовому порядку.

Крім того, зважаючи на те, що Позивач набула в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок за адресою: вул. Чижика, 3, с. Косівка, Володарський р-н, Київська обл., тобто за адресою розташування зазначених земельних ділянок площею 0,2500 га і 0,2193, суд бере до уваги положення частини першої статті 120 Земельного кодексу України про те, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За таких встановлених обставин суд вважає, що Позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх прав та має право на зазначене спадкове майно, а саме: наземельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,2193 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Чижика, 3, в с. Косівка Володарського району Київської області та належали померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2001 р.

Таким чином, визнання Відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд має законні підстави для прийняття визнання Відповідачами позову та ухвалення рішення про задоволення позову.

Питання щодо стягнення з Відповідачів на користь Позивача судових витрат судом не вирішується, оскільки таке питання Позивачем перед судом не порушувалося. Проте, зважаючи на визнання Відповідачами позову, суд застосовує положення частини першої статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» та вбачає підстави для повернення Позивачеві з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, виходячи з розміру судового збору, визначеного статтею 4 названого Закону на день подання позову.

На підставі наведеного та керуючись статтями 78, 81, 120 Земельного кодексу України, статтями 16, 328, 373, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2-4, 89, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, яка померла 16.10.2017 р., право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,2193 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Чижика, 3, в с. Косівка Володарського району Київської області, які належали померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.09.2001 р. Володарською державною нотаріальною конторою Київської області.

Управлінню Державної казначейської служби України у Володарському районі Київської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп., сплачений на підставі квитанції від 23.11.2018 р. № 0.0..1.

Розяснити Позивачеві, що питання про інші судові витрати може бути вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення за її обґрунтованою заявою, поданою в порядку і в строки, визначені статтею 270 ЦПК України.

Копії рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Макаренко