У Х В А Л А

30 травня 2019 року смт.Криве Озеро

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів,

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що вказана позовна заява не відповідає положенням ст.175 ЦПК України, оскільки не містить:

- зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача;

- зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

- зазначення ціни позову;

Крім того, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до положень ч.8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Доказів наявності спору між сторонами про розмір заборгованості не надано, таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до положень ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, і таким законом є Закон України "Про судовий збір".

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 30 587 грн. (вимога майнового характеру).

Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

У відповідності до абз.2 пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, застосовується ставка судового збору, яка становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч.1 ст.176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Згідно положень ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За положеннями ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 грн..

Отже, за подачу до суду даної позовної заяви з позовною вимогою про стягнення заборгованості по виплаті аліментів позивач має сплатити 768.40 грн..

Позивачем до позову не додано квитанцію про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, в позовній заяві така інформація відсутня.

Вказані недоліки унеможливлюють відкриття провадження та подальший розгляд цивільної справи.

Відповідно до положень ч.,ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони, обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку про необхідність застосування до позовної заяви ОСОБА_1 положень ч.1 ст.185 ЦПК України, так як залишення позову без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки у разі усунення недоліків позовної заяви в строк, визначений ухвалою судді, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі невиконання вимог суду у встановлений термін заява буде вважатись не поданою і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: