Ухвала

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 748/1893/18

провадження № 61-11557 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - ОСОБА_2;

відповідачі: приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_3 ;

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ;

представник приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» - Рожков Олександр Євгенович

третя особа - ОСОБА_7 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на постанову Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Онищенко О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» (далі - ПрАТ «СТ Гарантія»), ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_7 , про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовна заява мотивована тим, що 29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Чернігові на перехресті доріг вул. Ціолковського і вул. Робітнича, не надав переваги в русі автомобілю марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, виїхав на перехрестя у безпосередній близькості від його автомобіля, унаслідок чого відбулося зіткнення. У результаті ДТП належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 06 грудня 2017 року № 478 та висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 12 жовтня 2018 року № 478/1 ринкова вартість автомобіля «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування пошкоджень, отриманих у дорожньо-траспортній пригоді (далі - ДТП) 29 червня 2017 року (вартість автомобіля до ДТП), станом на дату оцінки, складає 96 090 грн 52 коп., а ринкова вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки, складає 28 006 грн 34 коп. Таким чином розмір завданої йому у результаті ДТП майнової шкоди становить 68 084 грн 18 коп.

Оскільки на час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , якого він вважав винним у ДТП, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, укладеним із ПрАТ «СТ «Гарантія», то позивач просив суд стягнути збитки на його користь зі страхової компанії у повному обсязі, оскільки за умовами договору страхова сума за шкоду, пов`язану з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу складає 100 тис. грн.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ПрАТ «СТ «Гарантія» на його користь 68 084 грн 18 коп. на відшкодування майнової шкоди, стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1 600 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертного дослідження, а також понесені ним судові витрати..

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року у складі судді Криворученка Д. П. у задоволенніпозову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що належних та допустимих доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП позивачем надано не було. Крім того, позивач не подавав заяви до ПрАТ «СТ «Гарантія» про виплату страхового відшкодування. При цьому позивач пред`явив вимогу про відшкодування йому витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчих досліджень до ОСОБА_3 , який не є винною у вчиненні ДТП особою.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 68 084 грн 18 коп. на відшкодування майнової шкоди, 1 600 грн на відшкодування витрат на автотоварознавчі дослідження, а разом 69 684 грн 18 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що обставини ДТП, які визнані сторонами, та дії позивача, що встановлені постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, вказують на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. У той же час ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні ДТП. Подаючи заяви про страховий випадок як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_3 погодились, що мають подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування). Однак, ураховуючи що про вимоги закону про необхідність подання заяви про виплату страхового відшкодування протягом одного року з моменту скоєння ДТП, не було зазначено у бланку заяви про страховий випадок, та те, що заявники є слабкішою стороною, апеляційний суд вважав, що у цьому випадку слід застосувати Закон України «Про захист прав споживачів» та визнати, що сторони не були попереджені про строк подання заяви про страхове відшкодування та наслідки її неподання.

Крім того, страховик листом від 30 жовтня 2017 року № 2379/17, направленим на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , повідомив їх про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, яким страховик фактично відмовив у виплаті страхового відшкодування, а тому звернення сторін з заявою про страхове відшкодування було недоцільним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2019 року ПрАТ «СТ «Гарантія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу № 748/1893/18 із Чернігівського районного суду Чернігівської області.

У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно зі статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, тобто строк подання заяви про страхове відшкодування визначений у спеціальному законі. У пункті 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як на причину відмови у виплаті страхового відшкодування зазначено неподання потерпілим заяви про виплату страхового відшкодування протягом року з моменту вчинення ДТП. А тому вважали, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні, оскільки позивач такої заяви не подавав.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Власником автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який 20 червня 2017 року уповноважив ОСОБА_1 продати за ціну та на умовах на власний розсуд належний йому на праві власності автомобіль марки «Daewoo», моделі «Nexia», для чого надав право, крім іншого: страхувати його, укладати, якщо в тому буде необхідність, від його імені правочини про відшкодування завданої шкоди, одержувати страхове відшкодування, що підтверджується довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костенко І. М. (а.с.41).

Власником автомобіля марки «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 131).

Згідно з постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження наявними доказами у справі, зокрема поясненнями ОСОБА_1 в суді та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а письмові пояснення водія ОСОБА_3 долучені до матеріалів справи і схема місця ДТП суперечать іншим дослідженим судом доказам у справі. При розгляді даної справи судом було встановлено, що згідно з протоколом серії БР № 208308 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. на перехресті вул. Ціолковського та вул. Робітничій керував автомобілем «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, виконуючи маневр обгону, не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту ліворуч (розвороту), у результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 14.2 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП. Оцінивши всі докази в сукупності, суд вважав, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 виконував маневр обгону і що інший водій транспортного засобу рухався попереду по тій самій смузі, не знайшли свого підтвердження наявними доказами у справі, зокрема, поясненнями ОСОБА_1 в суді, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, фотографіями місця ДТП, а письмові пояснення водія ОСОБА_3 , долучені до матеріалів адміністративної справи, та схема ДТП суперечать іншим дослідженим судом доказам у справі (а.с. 11-12).

Відповідно до вимог частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З письмових пояснень ОСОБА_3 від 29 червня 2017 року до Управління патрульної поліції убачається, що він рухався по вул. Ціолковського, на перехресті вулиць Ціолковського і Робітничої розвертався, рухався від вулиці Івана Мазепи в бік вулиці Гагаріна. На (незрозумілий текст) виїхав (незрозумілий текст) автомобіль «Daewoo Nexia», у результаті чого трапилось зіткнення (а.с.148).

Відповідно до довідки про ДТП від 30 серпня 2017 року № 816053 29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. у м. Чернігові по вул. Робітнича та вул. Ціолковського сталася ДТП за участю автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 ДТП сталося унаслідок порушення ОСОБА_1 . пункту 14 Правил дорожнього руху та за фактом порушення складено адміністративний протокол за статтею 124 КУпАП (а.с.134).

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1856261 від 25 листопада 2016 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СТ «Гарантія», з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 тис. грн, розмір франшизи 0 грн (а.с. 111, 128).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 06 грудня 2017 року № 478 вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року, станом на дату оцінки 06 грудня 2017 року, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів у розмірі 2 067 грн 49 коп., з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників у розмірі 10 276 грн 43 коп., складала 101 138 грн 54 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер № НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, станом на дату оцінки 06 грудня 2017 року, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів у розмірі 2 067 грн 49 коп., з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників у розмірі 4 767 грн 37 коп., складала 68 084 грн 18 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , унаслідок його пошкодження у ДТП 29 червня 2017 року, прийнята рівною його ринковій вартості без урахування пошкоджень, отриманих у ДТП, та станом на дату оцінки - 06 грудня 2017 року, складала 96 090 грн 52 коп. (а.с.13-40).

Згідно з висновком додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 12 жовтня 2018 року № 478/1 ринкова вартість автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля до ДТП), станом на дату оцінки - 06 грудня 2017 року, складала 96 090 грн 52 коп. Ринкова вартість автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки - 06 грудня 2017 року, складала 28 006 грн 34 коп. Різниця між ринковою вартістю автомобіля без урахування пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартістю автомобіля до ДТП), та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартістю автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки - 06 грудня 2017 року, складала 68 084 грн 18 коп. (а.с. 84-90).

Відповідно до заяви про страховий випадок № 900-17, поданої 29 червня 2017 року ОСОБА_1 до ПрАТ «СТ «Гарантія» заявником викладені наступні обставини подій: «26 червня 2017 року о 08 год. 45 хв. він рухався по вул. Ціолковського в сторону Шерстянки, по обабіч проїжджої частини стояли фури і він рухався ближче до центру дороги зі швидкістю 75 км/год по головній дорозі. З вул. Робітнича, яка є другорядною дорогою, виїхав автомобіль «DaewooSens», який пригальмував, а він продовжив рух далі по головній дорозі, і цей автомобіль в останню хвилину розпочав рух вперед, він вивернув кермо вліво, але автомобіль був вже дуже близько і сталося ДТП». Винним у ДТП вважав ОСОБА_3 . У заяві зазначено, що заявник попереджений про необхідність подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування) (а.с.123).

Із заяви про страховий випадок № 901-17, поданої 30 червня 2017 року ОСОБА_3 до ПрАТ «СТ «Гарантія», убачається, що заявником викладені наступні обставини подій: «26 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. він керуючи автомобілем «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Ціолковського в лівій смузі руху в напрямку перехрестя вулиць Ціолковського і Робітничої увімкнувши лівий поворот на перехресті, здійснював розворот попередньо зупинившись пропускаючи зустрічний транспорт. Пропустивши зустрічний транспорт, він почав маневр розвороту і в цей момент відчув сильний удар в ліве крило і колесо свого автомобіля, який здійснив автомобіль «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись зустрічною смугою у його напрямку руху. Вважав винним у ДТП водія автомобіля «Daewoo Nexia». У заяві зазначено, що заявник попереджений про необхідність подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування) (а.с.127).

У відповідь на зазначені вище заяви листом від 30 жовтня 2017 року № 2379/17 ПрАТ «СТ «Гарантія» повідомила ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки відповідно до постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2017 року провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а згідно з пунктом 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону (а.с.112, 136).

2. Мотивувальна частина

Позиція верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Згідно з пунктом 34.1 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку, та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до пунктів 35.1, 35.2 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілій чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МСТБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника

(за наявності).

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, процедура отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», детально регламентована на законодавчому рівні та передбачає вчинення потерпілим і страховиком ряду взаємних, послідовних, кореспондуючих одне одному юридично значимих дій.

До числа юридично значимих дій потерпілого, необхідних для отримання страхового відшкодування, належить, у тому числі, подання страховику заяви про страхове відшкодування.

Заява страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) передбачена як підстава для виплати страхового відшкодування і ЦК України та Законом України «Про страхування».

Так, відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Разом з тим, наявна різна судова практика при вирішенні питання, чи підлягають задоволенню вимоги потерпілого до страховика про відшкодування шкоди у правовідносинах, які регламентовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», коли потерпілий звернувся до суду в межах одного року з дати настання страхового випадку, але без попереднього звернення до страховика (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодуванняв порядку, визначеному статтею 35 вказаног Закону.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2018 року у справі

№ 641/8243/14-ц (провадження № 61-10185св18) Верховний Суд погодився із висновком апеляційного суду про те, що всупереч вимогам законодавства позивачем не доведено факт його звернення до страховика із заявою про здійснення страхової (регламентної) виплати у строк, передбачений пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 року у справі

№201/8286/16-ц (провадження № 61-4898св18) Верховний Суд констатував, що право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

В цьому ж контексті суди мотивують таку позицію тим, що законом визначений чіткий механізм звернення до МТСБУ для отримання відшкодування шкоди, який, зокрема, передбачає звернення потерпілого із відповідною заявою в порядку, передбаченому статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (постанова Верховного Суду у складі Касаційного кримінального суду від 14 червня 2018 року у справі № 357/9466/15-к).

Проте у постанові від 21 серпня 2018 року у справі

№ 227/3573/16-ц (провадження № 61-15026св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Посилання страховика на те, що потерпілий не звертався до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, було відхилено (постанова Верховного Суду у складі Касаційного кримінального судувід 30 серпня 2018 року у справі № 732/865/16-к).

Також, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі

№ 643/19957/15-ц (провадження № 61-9436св18) Верховний Суд відхилив доводи заявника про, те що виплата страхового відшкодування здійснюється виключно після подання потерпілим заяви про страхове відшкодування, оскільки зібраними у справі доказами встановлено факт настання страхового випадку, причини його настання, розмір заподіяної шкоди, виконання потерпілим вимог закону щодо повідомлення про страховий випадок і надання документів для отримання відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18) зазначила, що право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

У той же час, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 червня

2019 року по справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) дійшла висновку, що для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до МТСБУ про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

У вказаній постанові від 19 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що висновки про застосування норм права, викладені у цій постанові, стосуватимуться тих правовідносин, які є предметом касаційного розгляду у межах цього кримінального провадження.

Разом із тим за результатами розгляду справи № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) Великою Палатою Верховного Суду скасовано вирок суду в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19 червня

2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), оскільки колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у наведених вище постановах дійшли іншого висновку щодо права кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань, виключно після подання до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

У зв`язку з чим ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2019 року справу № 465/4287/15 (провадження № 61-14262св18) за позовом ОСОБА_10 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справу № 465/4287/15 (провадження № 61-14262св18) за позовом ОСОБА_10 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_7 , про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 465/4287/15 (провадження № 61-14262св18) за позовом ОСОБА_10 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович