Справа № 357/5352/19
У Х В А Л А

20.05.2019 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним цивільним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20 632,00 та неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 12 613,91 грн., всього 33 245,91. Разом з тим, просить суд звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання про те, чи відповідає подана позовна заява вимогам закону, суд вказує на таке.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, суд звертає увагу позивача, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до розяснень Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, під час розгляду справи про стягнення заборгованості по сплаті аліментів суду необхідно встановити чи існує спір між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментами.

Всупереч наведеному, позивачкою не надано доказів щодо наявності будь-яких заперечень (незгоди) відповідача із визначеним державним виконавцем розміром аліментів.

Таким чином, позивачем необґрунтовано позовні вимоги в частині необхідності стягнення заборгованості по аліментам, оскільки вказана сума боргу вже стягується державним виконавцем на підставі прийнятого судом рішення, що набрало законної сили, тобто повторне стягнення вказаної суми заборгованості фактично призведе до подвійного стягнення тієї ж самої суми аліментів, при цьому доводи щодо невиконання рішення суду фактично стосується діяльності (обов`язків) державного виконавця, який в межах своїх повноважень повинен здійснювати примусові заходи щодо виконання рішення суду, тобто останній має право звертати стягнення на майно боржника, накладати арешт на грошові кошти, звертатися до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон тощо.

Разом із тим, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України позивачка, посилаючись на ст.5 Закону України «Про судовий збір» зазначила в позові, що вона звільнена від сплати судового збору, однак у відповідності до даної норми Закону, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Вказаною нормою Закону не передбачено підстави для звільнення від сплати судового збору позивачів, які пред`явили позов про стягнення заборгованості по аліментам.

Отже, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України позивачем не надано документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах, визначених відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Відповідно до ст.4 Закону України « Про судовий збір », ставка судового збору за подання фізичною особою заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи із заявлених вимог, позивачу необхідно оплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн.

За приписами п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач додає до позовної заяви копії письмових доказів, однак ним не підтверджено відповідність копій письмових доказів оригіналу, які знаходяться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, чим не дотримано вимог ч.5 ст.95 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки, оплатити судовий збір за свої вимоги у розмірах, визначених відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

А згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про судовий збір", ст. 185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за прострочення сплати аліментів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяБ. І. Кошель