Провадження №2/760/7347/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ з а о ч н е /

15 травня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення заборгвоаності, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 77.1/АА-00312.07.2 від 26 грудня 2007 року, яка складається з загальної суми 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентах за період з 01 червня 2013 року по 13 грудня 2016 року в сумі 136 259, 20 гр.

Посилається в позові на те, що 26 грудня 2007 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 77.1/АА-00312.07.2.

Згідно з п. 1.1 Договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 53 132, 14 доларів США терміном по 26 грудня 2014 року включно.

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 12, 50 % річних.

Відповідач, в свою чергу, зобов`язався повністю повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а в разі несвоєчасного повернення кредитних коштів та процентів - сплатити банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1, 6 процента від суми простроченої заборгованості.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 53 132, 14 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 1366_7 від 26 грудня 2007 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між банком та відповідачем був укладений Договір застави транспортного засобу від 26 грудня 2007 року № 77.1/АА-00312.07.2-3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В.

Пунктом 1 Договору застави відповідачем було передано в заставу банку автомобіль марки Acura, модель RDX, рік випуску 2007, шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. № НОМЕР_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києві від 04 листопада 2013 року позов ПАТ «Родовід Банк» до відповідачки був задоволений, стягнуто з відповідачки 45 138, 16 доларів США - заборгованості за кредитом, 3 926, 87 доларів США - заборгованості за відсотками, 7 704 429, 89 гр. - пені, 39 545, 26 гр. - річних від суми простроченої заборгованості.

Рішення суду відповідачкою не виконано, заборгованість за рішенням суду не сплачена до цього часу.

Крім того, відповідно до умов договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору.

Загальна сума заборгованості з урахуванням вище вказаного рішення суду, становить 136 259, 20 гр. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентах за період з 01 червня 2013 року по 13 грудня 2016 року.

З урахуванням викладеного, а також того, що відповідач взяті на себе зобов`язання, а також рішення суду не виконує, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу в його відсутності.

Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

З інформацій сайту Укрпошта судова повістка відповідачу в судове засідання, призначене на 01 квітня 2019 року, вручена, а на 15 травня 2019 року не витребувана з поштового відділення.

Тобто, відповідач володіє інформацією про знаходження справи в провадженні суду.

Відповідно до п. п. 91, 96, 101, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку.

У разі коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Верховний Суд у постанові № 922/1714/18 від 17 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, зазначив, що дії відповідача, направлені на неотримання судової кореспонденції, яка направлялася йому судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, є свідомими,спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, відсутність іншої відомої адреси відповідача в матеріалах справи, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 26 грудня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 77.1/АА-00312.07.2.

Згідно з п. 1.1 Договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 53 132, 14 доларів США терміном по 26 грудня 2014 року включно.

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 12, 50 % річних.

Умовами договору відповідач зобов`язався повністю повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а в разі несвоєчасного повернення кредитних коштів та процентів - сплатити банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1, 6 процента від суми простроченої заборгованості.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 53 132, 14 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 1366_7 від 26 грудня 2007 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між банком та відповідачем був укладений Договір застави транспортного засобу від 26 грудня 2007 року № 77.1/АА-00312.07.2-3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В.

Пунктом 1 Договору застави відповідачем було передано в заставу банку автомобіль марки Acura, модель RDX, рік випуску 2007, шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. № НОМЕР_2 .

/ а.с. 65 - 82 /

Зі змісту позову вбачається, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за умовами договору.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києві від 04 листопада 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто 45 138, 16 доларів США заборгованості за кредитом, 3 926, 87 доларів США заборгованості за відсотками, 7 704 429, 89 гр. пені, 39 545, 26 гр. річних від суми простроченої заборгованості.

/ а.с. 59 - 63 /

При зверненні до суду позивачем зазначив, що рішення суду відповідачем не виконане, заборгованість за рішенням суду не сплачена.

Крім того, зазначив, що відповідно до умов договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору.

З розрахунку позивача, долученого до позову, вбачається, що сума заборгованості складається з 4 789, 77 доларів США річних на суму простроченої заборгованості, та 416. 70 доларів США на суму прострочених відсотків.

За курсом НБУ станом на 13 грудня 2016 року дана сума становить відповідно 125 353, 69 гр. та 10 905, 51 гр., а всього 136 259, 20 гр.

/ а.с. 7 /

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду.

Положенням статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідач, не з`явившись в судове засідання, доводи позивача не спростував, доказів, які б свідчили про виконання ним зазначеного судового рішення не надав, обставин виникнення заборгованості та приведений ним розрахунок, також не спростував.

Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем умов договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 043, 90 гр.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 15, 16, 509, 525-526, 625- 629, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 -284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_3 / на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» /04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 17, / 136 259, 20 гр. - річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам за період з 01 червня 2013 року по 13 грудня 2016 року та 2 043, 90 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л .А. Шереметьєва