Справа № 759/936/19 Головуючий в суді І інстанції Сенько М.Ф.
Провадження № 22ц-824/6478/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони Святошинському районному відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та суб`єктам уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вчиняти будь які дії, щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 82,47 кв.м.

Заява мотивована тим, що вона планує подати позов до ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним, предметом договору іпотеки є належна їй квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 82,47 кв.м., і невжиття заходів забезпечення позову може призвести до незаконного відчуження квартири та утруднення виконання рішення суду.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року заяву задоволено, заборонено Святошинському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві та суб`єктам уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вчиняти будь які дії, щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 82,47 кв.м., яка належить ОСОБА_4 , до закінчення розгляду справи.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, зазначена квартира була продана йому на електронних торгах через систему «СЕТАМ», тобто на момент вжиття заходів забезпечення позову квартира уже належала йому, що порушує його права як власника майна, тому вважає оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою.

У свою чергу, ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що ОСОБА_1 не є власником спірної квартири, оскільки не зареєстрував своє право, тому, на її думку, доводи ОСОБА_1 про те, що оскаржуваною ухвалою порушуються його права як власника майна є безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, які будуть заявлені у подальшому, з метою унеможливити утруднення виконання можливого рішення суду, необхідно вжити заходів забезпечення позову.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір та на забезпечення вказаного договору ОСОБА_3 передала банку в іпотеку належну їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 82,47 кв.м.

На виконанні у Святошинському РВ ДВС м. Києва перебуває виконавче провадження № 54194338 про стягнення з неї на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів справи також вбачається, що 11 січня 2019 року на підставі проведених електронних торгів ОСОБА_1 отримав свідоцтво про придбання майна з електронних торгів щодо вказаної квартири (а.с.59).

Також, ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали цього ж суду від 17 січня 2019 року (а.с.85-86).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 отримав свідоцтво про придбання спірної квартири з електронних торгів, відповідно до якого ОСОБА_1 має законні майнові права на цю квартиру, які він очікує реалізувати у встановленому законом порядку і що також є підставою для реєстрації права власності на це майно, та з урахуванням того, що наразі у провадженні суду першої інстанції позов ОСОБА_6 до ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання кредитного та іпотечного договорів не розглядається і нею повторно не подавався та, що ухвалою цього ж суду вжиті заходи забезпечення позову були скасовані, то колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року - скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: