Справа № 457/238/18
провадження №2/457/80/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Марчука В.І.,

при секретарі Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру ідеальних часток у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. Позов мотивований тим, що 19 вересня 1985 року батьки подарували їй 1/2 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Співвласниками іншої частини житлового будинку залишилися її мама ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 в розмірі по 1/4 частки кожен. Площа всього будинку становила на момент дарування 125,3 м. кв., в тому числі в житлова площа 62,7 м.кв. Рішенням Трускавецької міської ради від 16 грудня 19850 року їй було надано дозвіл на здійснення прибудови розміром 2,5 * 10 м до подарованої їй батьками 1/2 ідеальної частини будинку з влаштуванням в прибудові кухні, санвузла та вхідного тамбура. Відповідно до поверхового плану та експлікації площа всього будинку після проведення нею реконструкції становила 169,3 м.кв. Таким чином, за її власні кошти було збільшено площ будинку на 44 кв.м. Після проведення добудови їй би мало належати 106,65 кв.м., що в розрахунку на ідеальні частини становить 63/100 від площі всього будинку. Її мама після смерті батька подарувала 1/2 частину вказаного будинку її сестрі відповідачці по справі ОСОБА_2 на даний час ОСОБА_2 користується загальною площею 83,9 кв.м. Після зміни часток їй має належати 63/100 ідеальних частини, а відповідачці 37/100 ідеальних частин, що становить 62,65 кв.м., і є тією половиною площі будинку, яку батьки залишили за собою після того, як подарували їй другу половину будинку шляхом укладення договору дарування у 1985 році. Просила змінити розмір частки у праві спільної часткової власності, їй на 63/100 ідеальних частин замість 1/2 ідеальної частини, а відповідачці ОСОБА_2 на 37/100 ідеальних частин замість Ѕ ідеальної частини у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка та її представник у судовому засіданні просили позов задовольнити у повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Відповідачка та її представник просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності, оскільки ОСОБА_1 було відомо про всі обставини, які могли б бути підставою для зміни часток ще у 1997 році, однак протягом трирічного строку з цього моменту вона не звернулася до суду за захистом свого порушеного (на її думку) права.

Сторона позивача у письмовому заперечення просила відмовити у задоволенні клопотання про застосування позовної давності, оскільки ОСОБА_1 не усвідомлювала, що ОСОБА_2 фактично користується більшою частиною майна, ніж їй належить, тому що ОСОБА_1 не володіє технічними знаннями. Вважає, що строк позовної давності слід обчислювати з 05 грудня 2016 року з моменту виготовлення технічного паспорта.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 19 вересня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори Білавкою Л.М., ОСОБА_4 та Стецишин С.Т., з одного боку, подарували, а ОСОБА_1 , з іншого, прийняла в дар одну другу частину житлового будинку з відповідною частиною господарської будівлі сараю, що знаходиться у м. Трускавець по АДРЕСА_1 . Будинок цегляний, розташований на земельній ділянці 600 кв.м. Житлова площа всього будинку 62,7 кв.м.

Відповідно до договору дарування від 02 жовтня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори Цап О.П., ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар Ѕ ідеальну частку житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 -1» цегляний, в цілому складається з двох кухонь, восьми житлових кімнат житловою площею 108,1 кв.м., до будинку належать цегляний сарай - літня кухня «Б», вбиральня «В», цегляний гараж «Г», огорожа, замощення.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області від 16 грудня 1985 року № 363 затверджено рішення міжвідомчої комісії міськвиконкому № 29 від 30 жовтня 1985 року по розгляду заяви ОСОБА_5 в питанні надання дозволу ОСОБА_1 прибудувати до приналежної їй частини будинку АДРЕСА_1 розміром 2,5 * 10,0 м.кв. з влаштуванням в ній кухні, санвузла і вхідного тамбура. В ході здійснення прибудови позивачкою прибудовано наступні житлові приміщення: житлова кімната «2-2» площею 8,0 кв.м., підвал «ІІ» площею 8,6 кв.м., підвал «ІІІ» площею 6,7 кв. м., туалет «ІV» площею 0,7 кв.м., ванна «V» площею 4,7 кв.м., комора «VІ» площею 3,0 кв.м. 29 серпня 1997 року видано реєстраційне посвідчення серії НОМЕР_1 про реєстрацію за ОСОБА_1 . 1/2 ідеальної частини будинку АДРЕСА_1 на праві особистої власності на підставі договору дарування, посвідченого Трускавецькою державною нотконторою 19 серпня 1985 року № 1572 та акту Державної технічної комісії про готовність закінчених будівництво об`єктів садибної забудови до експлуатації від 31 липня 1997 року, затвердженого рішенням виконкому Трускавецької міської ради народних депутатів від 14 серпня 1997 року № 162. Відповідно до поверхового плану та експлікації від 17 березня 1997 року площа всього будинку після проведення ОСОБА_1 добудови становила 169,3 кв.м. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що за кошти ОСОБА_1 було збільшено площу будинку на 44 кв.м. Отже, після проведення добудови ОСОБА_1 мало би належати 106,65 кв.м. будинку, що в розрахунку на ідеальні частини становить 63/100 від площі всього житлового будинку. Хоча відповідно до договору дарування від 02 жовтня 1997 року ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар Ѕ ідеальну частку житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (об`єктом договору виступав житловий будинок «А-1» цегляний, в цілому складається з двох кухонь, восьми житлових кімнат житловою площею 108,1 кв.м., до будинку належать цегляний сарай - літня кухня «Б», вбиральня «В», цегляний гараж «Г», огорожа, замощення), однак ОСОБА_3 могла розпоряджатися будинку лише в межах належної їй його частини. 37/100 частини будинку, які мають належати відповідачці, і є тією частиною (половиною площі) будинку, яка залишилася у батьків сторін після укладення договору дарування у 1985 році.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, застосовуються положення ЦК України. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. З огляду на те, що право часткової власності за ОСОБА_1 було зареєстровано у 1997 році, то застосовувати до даних правовідносин слід норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ст. 119 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, чинній на момент здійснення позивачкою прибудови) коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Відповідно до ст.ст. 316, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19896328 від 14 серпня 2008 року, видного КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вбачається, що ОСОБА_6 .І користується такими приміщеннями будинку: житлова кімната «2-3» площею 18,3 кв. м., житлова кімната «2-4» площею 18,4 кв.м., житлова кімната «2-2» площе. 8,6 кв.м., житлова кімнат «2-5» площею 8,4 кв.м., коридор «2-1» площею 8,0 кв.м., підвал «11» площею 8,6 кв.м., підвал «111» площею 6,7 кв.м., туалет «ІV» площе. 0,7 кв.м., ванна «V» площе. 4,7 кв.м., комора «VІ» площею 3,0 кв.м., гараж «Г», замощення «11», 1/2 ідеальної частини огорожі «1», сходи «Сх.», що в загальному становить 85,4 кв.м. Одночасно ОСОБА_2 користується наступними приміщеннями: коридором «1-1» площею 7,1 кв.м., житловою кімнатою «1-2» площею 10,2 кв.м., житловою кімнатою «1-3» площею 18,2 кв.м., житловою кімнатою «1-4» площею 10 кв.м., житловою кімнатою «1-6» площею 16,0 кв.м., коридором «1-5» площею 11,4 кв.м., підвалом «1» площею 10,4 кв.м., входом в підвал «в/пд.», а також сараєм-літньою кухнею «Б».

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Частиною 4 ст. 357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

З документів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що саме ОСОБА_1 ініціювала реконструкцію будинку та безпосередньо займалася нею, оскільки дозвільні документи, що мають відношення д проведеної реконструкції, складені на її ім`я (зокрема, акт державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом об`єктів садибної забудови до експлуатації /арк. справи 28/). Крім цього, з рішення № 363 виконавчого комітету Трускавецької міської ради народних депутатів від 16 грудня 1985 року саме ОСОБА_1 зверталася з заявою про прибудову належної їй частини будинку. Оскільки мова йшла про прибудову належної їй частини будинку, то саме її частка збільшилася у результаті здійснення такої прибудови.

Отже, враховуючи те, що позивачкою збільшено за свій рахунок корисну площу будинку, який є об`єктом спільної сумісної власності, шляхом прибудови, розмір її частки у праві спільної часткової власності слід збільшити.

Заявлене стороною відповідача клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог ОСОБА_1 про зміну розміру часток співвласників в праві спільної часткової власності на домоволодіння є безпідставним.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідачем у судовому засіданні не доведено той факт, що позивачці було відомо про проведену реконструкцію з 1997 року, оскільки це не підтверджується жодними письмовими доказами у матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, с у д, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Змінити розмір частки у праві спільної часткової власності ОСОБА_1 на 63/100 ідеальних частини замість 1/2 ідеальної частини, а відповідачці ОСОБА_2 37/100 ідеальних частин замість 1/2 ідеальної частини у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Трускавецьким МВ УМВС України у Львівській області 16 травня 1997 року, ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Суддя: В. І. Марчук