ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4660/19 Справа № 204/2585/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Заступника прокурора Дніпропетровської області,

на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 січня 2019 року про закриття провадження у справі за позовом прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про скасування рішення державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації права власності, скасування запису про право власності, визнання права власності та про виселення, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 січня 2019 року закрито провадження у справі за позовом прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 в інтересах ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування рішення державного реєстратора Дніпропетровського міського управління юстиції Лісовенка Романа Михайловича (індексний номер 5056563 від 16 серпня 2013 року) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2008 року б/н та про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запису про право власності №2140222 щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2008 року б/н /а.с. 66-68 /.

Не погодившись із такою ухвалою Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить таку скасувати та направити справу для подальшого розглядудо суду першої інстанції /а.с. 85-90/.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про закриття провадження, суд керувався положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК та виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в частині позовних вимог до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про скасування рішення державного реєстратора Дніпропетровського міського управління юстиції та про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запису про право власності, оскільки вони ґрунтуються на протиправності дій Державного реєстратора як суб`єкта, наділеного Законом № 1952-IV владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію обтяження прав, у зв`язку з невиконанням ним обов`язку щодо перевірки поданих для цього документів.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 звернувся з позовною вимогою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, відповідно якої просить:

1)визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з: коридору літ. 1а-1, загальною площею 4,7 кв.м., кухні літ. 1а-4, загальною площею 5,0 кв.м., житлової кімнати літ. 1а-3 загальною площею 7,2 кв.м., коридору літ. 1а-4 загальною площею 5,2 кв.м., а всього загальною площею 22,1 кв.м. та становить 13/100 частин домоволодіння, в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 ;

2)скасувати рішення державного реєстратора Дніпропетровського міського управління юстиції Лісовенка Романа Михайловича (індексний номер 5056563 від 16 серпня 2013 року) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2008 року б/н;

3)скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про право власності №2140222 щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2008 року б/н;

4)усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Висновок суду, що у цій справі спір про право між позивачем та Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, як правонаступником Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії Державного реєстратора, який у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень не відповідають наступним положенням.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України в наведеній вище редакції визначено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас, помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якою відступила від висновків, викладених, зокрема у Постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15 та Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, на які посилався суд першої інстанції.

У даній справі спір між сторонами не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право власності на квартиру), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав ОСОБА_1 на нерухоме майно від його порушення ОСОБА_2 , за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на зазначене вище колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 січня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О.Макаров