Справа № 404/1621/19
Номер провадження 2/404/403/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А..,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача завдану їй матеріальну шкоду вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в розмірі 7680, 36 грн, мотивуючи позов тим, що 01.11.2017 року , відповідач , керуючи автомобілем марки ВАЗ2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині проспекту Університетського, зі сторони вулиці Ю.Коваленка, в напрямку проспекту Промислового, ігноруючи вимоги п.п.1.5, 2.3 »б», 19.3 ПДР України, скоїв на неї наїзд , завдавши тілесні ушкодження у вигляді : гематоми та закритого уламкового перелому лівого надколінника, які згідно висновку СМЕ №1651 від 19.12.2017 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та які викликали тривалий розлад здоров`я.

18.04.2018 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання, а також стягнуто витрати на лікування, що понесені потерпілою в період досудового розслідування .

Завдана їй травма коліна спричинила тривалий розлад здоров`я.

16.11.2017 року їй було зроблено операцію-металоостеосинтез лівого надколінника. Через постійне відчуття болю та різке обмеження рухів в лівому колінному суглобі з 09.01.2018 року по 23.01.2018 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні №1 Кіровоградської обласної лікарні. В подальшому, за направленням лікаря-травматолога з діагнозом» консолідований перелом лівого надколінника» та рекомендацією до видалення металевої конструкції з наколінника.

З 17.04.2018 року по 25.04.2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні унаслідок травми , спричиненої ДТП, та 19.04.2018 року її було прооперовано та видалено раніше встановлені металеві фіксатори з лівого надколінника, в зв`язку із чим понесла додаткові витрати в сумі 7680,36 грн, які просила стягнути з відповідача.

Ухвалою від 25.03.2019 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в суді позов визнав, заперечень не подав.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

Заслухавши виступи сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 ,00 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 8971,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 8 000,00 грн. моральної шкоди (а.с.7-8).

Як встановлено вироком суду, 01.11.2017 року близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , рухаючись по проїзній частині проспекту Університетського, зі сторони вулиці Юрія Коваленка, в напрямку проспекту Промислового, ігноруючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем.

В подальшому, рухаючись в умовах засліплення зустрічним транспортним засобом, тобто порушуючи вимоги п. 19.3 ПДР України (п. 19.3- У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення) та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по проспекту Університетському, який був помічений дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 (зебра), порушив п. 18.1 ПДР України (п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п.1.10 небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка рухалась по ньому з ліва на право відносно руху транспортного засобу.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми та закритого уламкового перелому лівого надколінника, які згідно висновку СМЕ №1651 від 19.12.2017 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Частиною 1 статті 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Зясовано, що з 09.01.2018 року по 23.01.2018 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні №1 Кіровоградської обласної лікарні. В подальшому, за направленням лікаря-травматолога з діагнозом» консолідований перелом лівого надколінника» та рекомендацією до видалення металевої конструкції з наколінника. З 17.04.2018 року по 25.04.2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні унаслідок травми , спричиненої ДТП, та 19.04.2018 року її було прооперовано та видалено раніше встановлені металеві фіксатори з лівого надколінника, в зв`язку із чим понесла додаткові витрати в сумі 7680,36 грн., що підтверджено документально ( а.с.9-15).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, доводи позову та надані на підтвердження цих доводів докази, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, суд приходить до висновку про стягнення з останнього на користь позивача 7 680,36 грн. завданої матеріальної шкоди.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 141, 142, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування - 7 680,36 грн. завданої матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 06.06.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда