ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8759/18

Провадження № 22-ц/818/815/19

13 березня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Дашковської Н.К.

учасники справи:

апелянт ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

відповідач:

Московський відділ державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області

треті особи:

ОСОБА_3,

Міський відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2018 року у складі судді Ференчук О.В. по справі №643/8759/18 за позовом ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, треті особи: ОСОБА_3, Міський відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області звернувся до суду з заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, треті особи: ОСОБА_3, Міський відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування подання заявник зазначив, що рішенням Московського районного суду міста Харкова 17 серпня 2018 року знято арешт, накладений постановою Московського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 вересня 2012 року (ВП № 26140445), на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, зняти арешт, накладений постановою Московського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14 травня 2015 року (ВП № 26140445) на частину квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_3

В провадженні відділу перебуває виконавче провадження № 56277297, відкрите на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2012 року в справі № 643/8759/18. Стягувачем в рамках вказаного виконавчого провадження є ОСОБА_2, боржником - ОСОБА_3 На день подання заяви виконання рішення суду в частині зобов'язання ОСОБА_4 оформити у відповідності з діючим законодавством договір дарування або договір купівлі-продажу належної йому 1/2 частини квартири на ім'я ОСОБА_2 без грошової компенсації є неможливим через накладений на все нерухоме майно ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження № 24140445 арешт. В зв'язку з вказаним заявник, посилаючись на існування обставин, які роблять виконання рішення неможливим, просив суд встановити чи змінити спосіб і порядок виконання рішення.

23 серпня 2018 року на підставі рішення суду державним виконавцем знято арешт зі спірної квартири та 28 серпня 2018 року виконавче провадження передано до Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області.

21 вересня 2018 року державним виконавцем Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3, в тому числі й спірну квартиру.

Виконавче провадження передано на виконання до Московського ВДВС ГТУЮ Харківській області, разом з вищезазначеним виконавчим провадженням по виконанню ухвали Московського районного суду м.Харкова від 18 травня 2012 року, за якою ОСОБА_4 зобов'язується оформити у відповідності з діючим законодавством Договір дарування або Договір купівлі-продажу належної йому 1/2 частини квартири на ім'я ОСОБА_5 без грошової компенсації.

10 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до ВДВС з заявою про зняття арешту з майна підставі рішення суду, посилаючись на обставини, встановлені рішенням суду від 18 серпня 2018 року.

Просить встановити чи змінити спосіб і порядок виконання рішення ( ухвали) № 2027/1923/2012 Московського районного суду м.Харкова, якою ОСОБА_4 зобов'язується оформити у відповідності з діючим законодавством Договір дарування або Договір купівлі-продажу належної йому 1/2 частини квартири на ім'я ОСОБА_5 без грошової компенсації, ураховуючи наявність постанови про арешт майна боржника від 21 вересня 2018 року винесений в межах зведеного виконавчого провадження з примусового виконання: рішення № 2-9035 від 30 березня 2011 року про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 230325,66 грн.; рішення № 641/1524/13-ц від 28 липня 2014 року про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» в розмірі 15283,05 грн.; рішення № 641/1524/13-ц від 28 липня 2014 року про стягнення судового збору з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» в розмірі 344,10 грн. , відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно , що належить боржнику ОСОБА_3

Представник ОСОБА_6 проти задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення суду не заперечувала. Зазначила, що накладений в рамках виконавчого провадження № 26140445 арешт на все нерухоме майно ОСОБА_4 унеможливлює повне виконання рішення суду, а саме ухвали Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2012 року в справі № 2027/1923/2012., просила суд змінити спосіб виконання ухвали від 18 травня 2012 року в частині, де ОСОБА_4 зобов'язується оформити у відповідності з діючим законодавством договір дарування або договір купівлі-продажу належної йому 1/2 частини квартири на ім'я ОСОБА_5 без грошової компенсації на інший спосіб; визнати за ОСОБА_5 1/2 частини квартири АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_3

Боржник ОСОБА_4 в письмових поясненнях зазначив, що він не ухиляється від виконання ухвали Московського районного суду м. Харків від 18 травня 2012 року. Рішення суду не було до цього часу виконано в повному обсязі через ту обставину, що на неналежне йому майно, право власності на яке він повинен переоформити на ім'я своєї колишньої дружини ОСОБА_5, було накладено арешт. Проти зміни судом способу виконання вказаного рішення на спосіб, яким буде визнано право власності на 1/2 частину квартири за ОСОБА_5 не заперечує.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2018 року заяву Головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області про встановлення способу і порядку виконання рішення суду задоволено.

Змінено спосіб виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2012 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового приміщення та визнання права користування в житловому приміщенні.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_3

Ухвала мотивована тим, що єдиним можливим способом виконання рішення суду є визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_4 Такий спосіб дозволить виконати ухвалу суду від 18 травня 2012 року, зможе відновити порушені права ОСОБА_5 щодо реалізації рішення суду та надасть можливість боржнику ОСОБА_4 добровільно виконати таке рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Зазначає, що рішення Московського районного суду міста Харкова від 17 серпня 2018 року було повністю виконано відповідачем шляхом винесення 23 серпня 2018 р. постанови у виконавчому провадженні №26140445 про зняття арешту з майна, згідно якої були зняті арешти, накладені постановами державного виконавця від 06 вересня 2012 року та від 14 травня 2015 року та вилучені відповідні записи про обтяження зі спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Задовольняючи заяву державного виконавця суд змінив спосіб і порядок виконання судового рішення у іншій цивільній справі, а саме у справі №2027/1923/2012 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового приміщення та визнання права користування в житловому приміщенні.

Змінивши передбачене умовами мирової угоди у цивільній справі №2027/1923/2012 зобов'язання ОСОБА_4 оформити у відповідності з діючим законодавством договір дарування або договір купівлі продажу належної йому 1/2 частини квартири на ім'я ОСОБА_5 суд першої інстанції замість зміни способу та порядку виконання судового рішення фактично частково змінив по суті мирову угоду і судове рішення, яким затверджена ця мирова угода.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 18 травня 2012 року затверджено мирову угоду, якою за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності по 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 кожному та поряд з іншими обов'язками ОСОБА_3 зобов'язується оформити у відповідності з діючим законодавством договір дарування або договір купівлі-продажу належної йому1/2 частини квартири на ім'я ОСОБА_2 без грошової компенсації.

Постановою державного виконавця від 25 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження щодо виконання мирової угоди від 18 травня 2012 року.

Задовольняючи заяву головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області про встановлення способу і порядку виконання ухвали суду суд першої інстанції виходив з тих обставин, що визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири, яка належить ОСОБА_3 є єдиним можливим способом виконання рішення суду та не порушує права інших осіб.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

За ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Згідно із статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Московського ВДВС перебуває зведене виконавче провадження ВП 26140445 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 230325 грн. 66 коп.; про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 15283 грн. 05 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 344 грн. 10 коп., солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ТОВ «Українське фінансове агентство «ВЕРУС» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200 грн. та виконавчий напис нотаріуса про стягнення з ОСОБА_3 коштів у сумі 45211 грн. 47 коп.

Постановою державного виконавця від 21 вересня 2018 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_3

Обґрунтовуючи заяву про зміну способу виконання судового рішення державний виконавець зазначає щодо існування постанови про накладення арешту та заяви ОСОБА_2 від 10 жовтня 2018 року про зняття арешту на підставі рішення суду у зв'язку з чим існує необхідність у визначенні іншого способу і порядку виконання судового рішення.

Між тим, стягувачі за іншими виконавчими документами щодо ОСОБА_3, в забезпечення виконання яких накладено арешт, до участі у справі притягнуто не було.

Визнавши за ОСОБА_2 право власності на1/2 частини квартири, яка належить ОСОБА_3, поза увагою суду першої інстанції залишилося наявність існування боргових зобов'язань ОСОБА_3 стосовно інших стягувачів, що впливає на обсяг майна, за яке можуть бути задоволені вимоги інших стягувачів та призведе до порушення їх прав.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року № 14 України «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 22 листопада 2018 року -скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судовго рішення - ухвали Московського районного суду міста Харкова від 18 травня 2012 року - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення 21 березня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко