Справа №333/4510/18
Провадження №2/333/223/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

позивача - ОСОБА_5 , представника позивача - ОСОБА_2 ., відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , треті особи: приватний нотаріус Вакуленко Світлана Олександрівна ( м. Запоріжжя , пр. Соборний, 60, прим. 33 ), Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 11) про визнання шлюбу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Вакуленко С.О., Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю, недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6 , 1929 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті залишалась спадщина: ј частина квартири за адресою: АДРЕСА_5 та приватним нотаріусом Вакуленко С.О. була відкрита спадкова справа № 1/2018. Позивач є спадкоємицею першої черги, заповіт ОСОБА_6 складений не був. Однак, вже після смерті батька ОСОБА_5 дізналась, що ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_3 у Комунарському відділі РАЦС 05.03.2016 року. Вважає, що даний шлюб є фіктивним, виходячи з такого:

- ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 з метою отримання спадщини, тому що про цей шлюб нікому не було відомо, існувала велика різниця у віці між батьком та ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_3 ніколи не проживала та не була зареєстрована разом із ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_5 ;

- сумісного господарства між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не було, також не було мети створення сім`ї.

Вважає, що шлюб був укладений тільки з метою отримання квартири та її продажу, а не з наміром створити сім`ю.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 просить суд визнати недійсним у зв`язку з фіктивністю шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зареєстрований у Комунарському відділі РАЦС Запорізького міського управління юстиції 05.03.2016 року, (актовий запис № 84).

19.09.2018 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

08.10.2018 року до суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву. Заперечення проти позову обґрунтовані наступним. З 1981 року ОСОБА_3 була знайома з ОСОБА_6 , вони разом працювали у планово-фінансовому відділі Запорізькій ОПС та проживали по одній вулиці - АДРЕСА_5, але ОСОБА_6 у будинку № АДРЕСА_2 , а вона у будинку № АДРЕСА_5 . Після виходу на пенсію вони часто зустрічались на вулиці, в транспорті. Навесні 2014 року ОСОБА_6 повідомив їй, що його дружина померла, він залишився самотнім, про нього ніхто не піклується. ОСОБА_6 почав їй телефонувати, запрошувати на сумісні прогулянки. Вони почали частіше спілкуватись. У січні 2016 року ОСОБА_6 запропонував створити сім`ю, для того, щоб вони могли піклуватись один про одного як чоловік і дружина. Так як, ОСОБА_3 була самотньою, то дану пропозицію прийняла.

05.02.2016 року за спільним рішенням створити сім`ю вони звернулись до органу Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції області із заявою про реєстрацію шлюбу, а 05.03.2016 року шлюб зареєстрували.

Після реєстрації шлюбу вона почала мешкати разом з ОСОБА_6 у його квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Вона, як дружина піклувалась про свого чоловіка, готувала їжу, прала, прибирала у квартирі. За спільні кошти вони придбали холодильник, встановили металеві двері у квартирі. Про те, що вони уклали шлюб було відомо їх знайомим, сусідам і родичам. ОСОБА_6 страждав на серцеве захворювання, тому часто знаходився на стаціонарному лікуванні. Вона відвідувала свого чоловіка у лікарні, приносила йому ліки та їжу. За час сумісного життя бажання розірвати шлюб ні у ОСОБА_6 , ні у відповідача не виникало.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер та про це вона повідомила його доньок, друзів та інших родичів. Витрати на поховання чоловіка вона несла разом з його донькою ОСОБА_5 Вважає, що підстави для визнання шлюбу недійсним відсутні, просить у позові відмовити.

31.10.2018 року ОСОБА_5 надала до суду уточненні позовні вимоги, в яких зазначила, що ні її батько - ОСОБА_6 ні ОСОБА_3 не повідомляли про реєстрацію шлюбу. Зазначила, що ОСОБА_3 уклала шлюб без наміру створити сім`ю за таких причин:

- ОСОБА_3 раніше ніколи не проживала та не була зареєстрована разом з ОСОБА_6 ;

- після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 не змінювала прізвище;

- ОСОБА_3 приховувала факт реєстрації шлюбу у зв`язку з чим про час, дату реєстрації шлюбу ніхто з родичів не був повідомлений, відсутні фото, які були зроблені в день реєстрації шлюбу;

- ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 з метою отримання спадщини , так як про цей шлю нікому не було відомо, існувала велика різниця у віці;

- сумісного господарства між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не було, також не було мети створення сім`ї.

Після того, як помер ОСОБА_6 витрати на захоронення ОСОБА_3 не несла, усі витрати були покладені лише на позивача, що підтверджено належними документами.

ОСОБА_5 просить суд визнати недійсним у зв`язку з фіктивністю шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зареєстрований у Комунарському відділі РАЦС Запорізького міського управління юстиції 05.03.2016 року, (актовий запис № 84).

Також у своїй відповіді на відзив, позивач вважає, що ОСОБА_3 у своєму відзиві перекрутила дійсні обставини. Відповідач не вела спільного побуту з ОСОБА_6 , купівля холодильника і заміна двері дійсно була, але за участі ОСОБА_5 . Ніхто з родичів та друзів взагалі не знали про укладення шлюбу. ОСОБА_3 ніколи не проживала разом з ОСОБА_6 , і навіть не вона повідомила про смерть батька, витрати на поховання були понесені тільки ОСОБА_5 Просить прийняти до уваги зазначене та визнати шлюб недійсним.

21.11.2019 року підготовче засідання ухвалою суду закрито та призначеного судовий розгляд по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 позов підтримала, просила його задовольнити. Суду пояснила, що її батьками були ОСОБА_6 і ОСОБА_7 З батьками були теплі, родинні відносини. Мешкали вони окремо, так як вона проживала за іншою адресою. У 2014 році померла мати, після її смерті вона продовжувала спілкуватись з батьком, відвідувала його, так як він мав хворобу на серці, був встановлений кардіостимулятор. Також, у батька були проблеми зі слухом і пам`яттю.

У квітні 2016 року ОСОБА_6 потрапив у лікарню, коли вона його відвідувала, то зустріла там ОСОБА_3 , яку батько представив знайомою. Після цієї зустрічі батько почав вести себе підозріло, менше спілкувався, на контакт йшов не охоче. Декілька разів, коли була у батька в гостях, то бачила там ОСОБА_3 , проте її речі квартирі батька були відсутні, і спільного господарства батько з відповідачем не вели.

Коли у неї стався перелам руки, вона півроку не виходила з квартири, тоді батько приїздив її провідувати. Про те, що батько зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 їй не було повідомлено, а також про це не знали й інші родичі. У неї був номер мобільного телефону відповідача, так як іноді батько не брав слухавку, тому вона дзвонила ОСОБА_3

20.02.2018 року ОСОБА_6 коли йшов на ринок, то впав, і це бачив її знайомий, в цей момент разом із батьком була ОСОБА_3 Знайомий викликав швидку допомогу, у батька тоді стався перелам ноги та його відвезли до 5-ої міської лікарні. До лікарні з батьком поїхала і ОСОБА_3 Вона попрохала свого знайомого відвести батька з 5-ої лікарні додому. У той день до лікарні вона не їздила, так як фізично це не могла зробити.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько помер через атеросклероз судин головного мозку, про його смерть вона дізналась від тітки о 21-00 години, хоча помер він о 18 год. 25 хв. В цей день вона не приїхала до квартири батька, так як було пізно. Наступного дня, коли вона приїхала до місця мешкання батька, то там знаходилась ОСОБА_3 Усіма організаційними питання щодо поховання батька займалась лише вона: сплачувала за ритуальні послуги, оформлювала документи на бронь. Про смерть батька ОСОБА_3 також не повідомила друзям батька, тому на похованні була вона, її рідна сестра з м. Києва та відповідач. Коли вона займалася похованням, у квартирі, де проживав батько, залишилась ОСОБА_3 , пізніше було виявлено, що зникли усі документи, які зберігав батько.

ОСОБА_6 отримував пенсію в розмірі 4 000 грн., мав депозити, йому вистачало на життя. Батько дійсно купив холодильник, але за свої кошти і в цьому йому допомагав її знайомий. Сім`ї у батька та ОСОБА_3 не було, тому вона вважає, що шлюб з боку відповідача було укладено з метою отримання спадщини, а батько не розумів, які наслідки можуть настати після офіційної реєстрації шлюбу.

Коли батько лежав у лікарні у квітні 2016 року вона лише один раз бачила ОСОБА_3 біля ліжка батька. Так як вона працювала, то батька відвідувала лише в обід. Коли ОСОБА_6 лежав у лікарні та йому ставили кардіостимулятор, біля нього у той момент знаходилася ОСОБА_3 .

Представник позивача - ОСОБА_2 . позов підтримував, вважає, що є законні підстави для визнання позову недійсним.

Тільки після смерті ОСОБА_6 стороні позивача стало відомо, що він одружився з громадянкою ОСОБА_3 у Комунарському відділ РАЦС Запорізького міського управління юстиції 05.03.2016 року.Ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_3 не повідомляли нікого про реєстрацію свого шлюбу, який відбувся без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, враховуючи такі факти.

ОСОБА_3 раніше ніколи не проживала та не була зареєстрована разом із ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_5 ;після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 не змінювала своє прізвище на шлюбне - « ОСОБА_6 »; ОСОБА_3 приховувала факт реєстрації шлюбу, у зв`язку з чим про час та дату реєстрацію шлюбу ніхто з родичів не був повідомлений, також ніяких фото, які б були зроблені на день реєстрації шлюбу не було і позивач не чула про них від свого батька ОСОБА_9 ; ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 з метою отримання спадщини, вона була дуже добре обізнана про добрий майновий стан батька, його банківські рахунки;жодного сумісного господарства між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не велося. Жодних речей за спільні кошти не купувалось, так як взагалі не було мети створення сім`ї; ОСОБА_3 ніякої участі у процесі захоронення ОСОБА_6 не брала, цим питанням займалась лише ОСОБА_5 На підставі ч. 2 ст. 40 СК України просить визнати шлюб недійсним у зв`язку з його фіктивністю.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що ОСОБА_6 знає дуже давно, тому що вони разом працювали і мешкали майже у сусідніх будинках. Іноді спілкувались при зустрічі на вулиці, а в 2014 року ОСОБА_6 повідомив, що померла його дружина, після цього вони почали частіше бачитись на прогулянках. Він запрошував її до себе у гості.

З лютого 2016 року вона почала проживати у ОСОБА_6 , тоді останній подарував їй золоту обручку і запропонував одружитись, на що вона погодилась. Вони пішли у Комунарський відділ РАЦСу, подали заяву і 05.03.2016 року одружились. Прізвище вона не змінювала, так як необхідно було б переоформлювати велику кількість документів, що завдало б зайвого клопоту та витрат. Свята не влаштовували, так як вже вік вже був не той, на святкову вечерю запросили лише її родичів: матір та брата.

Після одруження вона переїхала жити до ОСОБА_6 , перевезла свої особисті речі: одежу, косметику, комп`ютер, які знаходились у маленькій кімнаті. Про те, що вони одружились, при зустрічі повідомили друзів та сусідів, з якими спілкувались. Своєму синові про одруження не повідомляла, тому що була з ним в сварці. Крім того, вона носила обручку, тому неможливо було не побачити, що вона одружена.

ОСОБА_5 та її рідній сестрі ОСОБА_27 батько казав, що вони одружилися. У 2016 та 2017 р.р. на день народження ОСОБА_6 позивач приходила у гості разом зі своїм цивільним чоловіком - ОСОБА_28 та бачила, що вони мешкають разом. Крім того, вони з ОСОБА_6 також одного разу їздили до позивача додому на день народження.

У неї до січня 2017 року була жива матір, за якої необхідно було здійснювати постійний догляд, тому вони з ОСОБА_6 іноді мешкали у неї вдома, іноді у нього, але це було до січня 2017 року, а після цььго часу - лише у батька позивача.

Під час спільного проживання з ОСОБА_6 вона готувала їжу, прибирала, прала речі, тобто виконувала усі домашню роботу. Коли ОСОБА_6 хворів, то саме вона здійснювала за ним догляд, відвідувала у лікарні, приносила ліки, готувала їжу. Вони вели спільний бюджет, збирали кошти, на які купили холодильник та встановили металеві двері у квартирі.

Зі слів ОСОБА_6 вона знала, що у нього з донькою ОСОБА_5 напружені стосунки, чому саме він не повідомляв, а вона не вважала за потрібне це з`ясовувати.

У лютому 2018 року ОСОБА_6 впав та зламав, його на швидкій відвезли до 5-ої міської лікарні, вона постійно знаходилась поряд з ним, позивач до батька тоді так і не приїхала, а ОСОБА_6 забирав цивільний чоловік ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, про його смерть вона відразу ж повідомила сестру останнього. Майже усі витрати на поховання несла його донька, вона дала їй 2000 грн., а потім ще 200 грн., організаційними питаннями займалась ОСОБА_5 . Метою укладення шлюбу було саме створення сім`ї, а не отримання спадщини, як про це зазначає позивач. Крім того, у неї є житло, де вона і залишилась зареєстрованою.

Представник відповідача ОСОБА_4 просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає, що відсутні підстави для визнання шлюбу недійсним у зв`язку з його фіктивністю за таких підстав. Шлюб було укладено у відділі РАЦС, куди ОСОБА_3 і ОСОБА_6 прийшли разом, добровільно. Останніми було спочатку написано заяву і лише через місяць - зареєстровано шлюб. ОСОБА_6 купив відповідачу обручку, що свідчить про бажання останнього одружитися. Вважає безпідставним посилання позивача на те, що про одруження батька вона дізналась лише після його смерті, так як ОСОБА_5 приходила в гості до ОСОБА_6 , їй двері постійно відчиняла ОСОБА_3 , тому що мешкала з останнім. Крім того, відповідач з ОСОБА_6 вели спільне господарство, купували їжу, збирали кошти, на які купили потім холодильник. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 їздили на дачу, там вони спілкувались з сусідами, які постійно їх бачили разом. Коли ОСОБА_6 хворів і лежав у лікарні, то з ним постійно знаходилась ОСОБА_3 , яка здійснювала догляд за чоловіком, годувала його, купувала ліки. Відповідач також приймала участь при похованні ОСОБА_6, так як остання давала ОСОБА_5 грошові кошти.

Представник третьої особи - Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до суду не з`явився, про день, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, залишили вирішення спору на розсуд суду.

Від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_13 , який повідомив, що з ОСОБА_5 він знайомий, перебуває у дружніх стосунках. Знає, що ОСОБА_6 є батьком позивача. Бачив його востаннє у лютому 2018 року, коли ОСОБА_6 впав на вулиці, він допоміг відтягнути його на узбіччя, викликав швидку допомогу, в той момент з ним була ОСОБА_3 Карета «швидкої» допомоги госпіталізувала ОСОБА_6 до лікарні, разом з останнім поїхала ОСОБА_3 , а він телефоном повідомив про те, що сталося позивача.

Свідок ОСОБА_14 повідомила суду, що мешкає в одному будинку та під`їзді з ОСОБА_6 , вона на 4 поверсі, а останній мешкав на сьомому. ОСОБА_3 знає декілька років, так як вона мешкала з ОСОБА_6 ОСОБА_3 разом з ним часто ходили в лікарню, на базар. На початку 2016 року приходила до ОСОБА_6 додому, для того, щоб вирішити питання по створенню ОСББ, тоді він повідомив їй, що він одружився і розписався з ОСОБА_3 Позивача не знає. Наприкінці лютого 2018 року ОСОБА_6 помер, про це вона дізналась від ОСОБА_3 , яку зустріла у ліфті під`їзду.

Допитана свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що є сусідкою та близькою подругою родини ОСОБА_6 , тому часто бувала у них в гостях. Коли збирала по під`їзду гроші на вивіз сміття (2017 рік), то двері їй відчинила ОСОБА_3 , яка повідомила, що ОСОБА_6 хворіє і відпочиває, а на прохання надати 10 гривень на вивіз сміття, вона повідомила, що не є хазяйкою в квартирі та не вирішує фінансові питання. В цей день вона і помітила, що поставили нові металеві двері. В гості до ОСОБА_6 часто приходила його донька ОСОБА_5 , яка готувала їжу і прибирала в квартирі. Декілька разів бачила разом ОСОБА_6 з ОСОБА_3 , але не могла подумати, що вони одружені. Одного разу, коли з ОСОБА_6 вони стояли у черзі за молоком, останній сказав: «Одружився, але як одружився, так і роздружусь». Інша донька, ОСОБА_29 , приїжджала рідше. При зустрічі ОСОБА_6 розповідав, що ОСОБА_5 допомогла йому купити новий холодильник. При зустрічі ОСОБА_3 повідомила, що поховали ОСОБА_6 , вона дала на поховання 2 000 грн.

В судовому засіданні року свідок ОСОБА_18 повідомила суду, що ОСОБА_3 знає дуже давно, так вони разом працювали, крім того, у них дачні ділянки знаходяться поряд. Вперше побачила ОСОБА_6 на дачі, тоді ОСОБА_3 повідомила, що це її чоловік, розповіла, що він подарував їй обручку і вона мешкає разом із ним у квартирі ОСОБА_6 . Також, при зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 хвалилась, що вони купили новий холодильник. На дачу їх привозив син ОСОБА_3 Про смерть ОСОБА_6 дізналась від ОСОБА_3

Допитана свідок ОСОБА_21 повідомила суду, що є близькою знайомою відповідача, разом працювала із ОСОБА_3 , остання тривалий час мешкала із своєю матір`ю. Зустріла ОСОБА_3 , яка повідомила, що їй зробив пропозицію одружитись чоловік, з яким вона довго разом працювала і подарував каблучку. Зазначила, що ще не прийняла рішення про шлюб остаточно, але матір вмовляла прийняти вказану пропозицію. На початку 2017 року зустрілась в парку ім. Гагаріна із ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , де остання повідомила її, що ОСОБА_6 є її чоловіком. Свідок повідомила, що декілька разів була в гостях у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Вони були доброзичливі, ОСОБА_6 казав, що щасливий, бо зустрів відповідача.

Свідок ОСОБА_22 повідомив суду, що мешкає в одному під`їзді з ОСОБА_6 Півтора місця назад до нього прийшла жінка і попрохала підписати акт про проживання чи не проживання ОСОБА_3 , не прочитавши документ, він його підписав. Зазначена жінка була одна, при цьому жодної комісії він не бачив. Додатково зазначив, що у 2017 - 2018 роках разом із ОСОБА_6 мешкала ОСОБА_3 , так як він бачив їх разом майже кожен день, коли останні ходили до крамниці.

У суді свідок ОСОБА_23 пояснив, що він разом навчався із ОСОБА_5 , зараз вони мешкають у цивільному шлюбі. Разом із ОСОБА_5 приїжджали до ОСОБА_6 2-3 рази на тиждень, так як дружина готувала своєму батькові їжу, прибирала в квартирі. Зазначив, що у ОСОБА_5 були добрі відносини із батьком. 08.03.2016 року ОСОБА_6 замовив холодильник і просив, щоб він допоміг його встановити, коли доставлять. В той день вдома був ОСОБА_6 один. ОСОБА_3 знав, як співробітницю ОСОБА_6 , яка давно з ним працювала. Про те, що вони одружились їх не повідомляли. У період з 2016 року по 2017 рік декілька разів бачив ОСОБА_3 вдома у ОСОБА_6 Коли ОСОБА_6 потрапив до лікарні, то бачив там ОСОБА_3 та її сина, потім він відвозив їх додому. Про смерть ОСОБА_6 їм повідомила сестра останнього, а не ОСОБА_3 . Вони просили ОСОБА_3 сповістити друзів та знайомих батька про його смерть, оскільки в неї були номери телефонів, однак ОСОБА_3 повідомила, що в неї не має контактів знайомих.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

05.03.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 84 (а.с. 44).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер (а.с. 19).

На момент смерті ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданимКомунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 84 (а.с. 44).

Стаття 38 Сімейного кодексу України вказує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24 - 26 цього Кодексу. В ст. 40 СК України передбачено випадки, коли шлюб визнається недійсним за рішенням суду (шлюб, укладений без вільної згоди жінки та чоловіка та фіктивний шлюб).

Для визнання у випадках шлюбу недійсним на тій підставі, що шлюб є фіктивним (якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя) або шлюб було зареєстровано без вільної взаємної згоди жінки чи чоловіка (згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства) необхідно подати відповідні докази, як то документальне підтвердження постійно роздільного проживання, пояснення свідків, довідки медично-лікувальних установ про стан психічного здоров`я одного з подружжя, висновки експертів тощо. Шлюб не може бути визнаний недійним лише в тому разі, якщо на момент розгляду справи судом відпали ті обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 посилалась на такі обставини:

- ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 з метою отримання спадщини;

- існувала велика різниця у віці між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_3 ніколи не проживала та не була зареєстрована разом із ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_5 ;

- сумісного господарства між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не було, також не було мети створення сім`ї.

- після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 не змінювала прізвище;

- ОСОБА_3 приховувала факт реєстрації шлюбу у зв`язку з чим про час, дату реєстрації шлюбу ніхто з родичів не був повідомлений, відсутні фото, які були зроблені в день реєстрації шлюбу.

Тобто, на думку сторони позивача, ОСОБА_3 , укладаючи шлюб з ОСОБА_6 , переслідувала мету отримати право на спадок, без наміру створення сім`ї, набуття прав та обов`язків подружжя після реєстрації шлюбу.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності.

Відповідно до положень ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що сторона позивача не довела відсутності у відповідача реального наміру створити сім`ю і набути прав та обов`язків подружжя.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 має у власності частину квартири на адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 167936808 від 24.05.2019 року. За таких обставин самі по собі доводи позивача про те, що метою укладення шлюбу для відповідача було отримання ОСОБА_3 права на спадок, суд вважає лише припущеннями, які не дають підстав для визнання шлюбу недійсним. Наявність у відповідача власного житла та реєстрації у ньому спростовують доводи позивача щодо фіктивності шлюбу, так як

Посилання позивача про те, що ОСОБА_3 не була зареєстрована за місцем проживання ОСОБА_6 як підстави для визнання шлюбу недійсним, не заслуговують на увагу, оскільки окреме місце реєстрації подружжя саме по собі не може бути підставою для визнання шлюбу недійсним (фіктивним).

Не приймає до уваги суд і доводи позивача про різницю у віці між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 під час одруження. Під час судового розгляду встановлено, що у ОСОБА_6 померла дружина, він залишився проживати один у квартирі, одна донька - позивач мешкає у м . Запоріжжя , але у неї є окрема сім`я, робота, тому остання відвідувала батька не більше 2-3 разів на тиждень. Інша донька - мешкає у м . Києві , і приїжджала до батька вкрай рідко. Тому, на думку суду природньо, що ОСОБА_6 створив з ОСОБА_3 сім`ю з подальшим набуттям прав та обов`язків подружжя після реєстрації шлюбу. На момент одруження ОСОБА_6 було 86 років, а ОСОБА_3 - 74 роки, але вказана різниця у віці, вважаю не доводить про фіктивність укладення шлюбу, як і не доводить факт не зміни позивача свого прізвища після одруження.

Допитані у судовому засіданні свідки сторін, як позивача, так і відповідача повідомили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 часто бачили разом, відповідач піклувалася за ОСОБА_6 , коли останній хворів та лікувався. Окремі із свідків повідомили, що бачили, як ОСОБА_3 проживала за місцем мешкання ОСОБА_6 , та деяким свідкам останній самостійно повідомляв, що він одружився. Вказані показання спростовують доводи позивача та її представника щодо відсутності спільного господарства між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відсутності спільного проживання останніх.

Жоден з допитаних свідків не підтвердив факт того, що ОСОБА_6 і ОСОБА_3 не жили, як подружжя. Так, ОСОБА_15 підтвердила, що відповідач їй відчиняла двері, коли остання приходила до ОСОБА_6 , інший - ОСОБА_22 підтвердив, що подружжя разом ходили до крамниці майже кожного дня, свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_23 підтвердили знаходження ОСОБА_3 поряд з ОСОБА_6 у лікарні.

З пояснень позивача випливає, що по її проханню батько надав номер мобільного телефону ОСОБА_3 і коли батько не відповідав на телефонні дзвінки позивач дзвонила та цікавилася про батька саме на телефон відповідача. Цей факт, на думку суду, свідчить про те, що ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_6 , а також, що позивач знала про це.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 - два роки, тобто з моменту укладення 05.03.2016 року і по день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . За вказаний період жоден із подружжя не звертався до відповідних органів з метою розірвання чи визнання такого шлюбу недійсним, що свідчить про відсутність факту фіктивності цього шлюбу.

Приховування факту реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 також не підтвердився під час судового розгляду. Так, останніх часто бачили разом, ОСОБА_6 на підтвердження своїх почуттів та за традицією подарував відповідачу золоту каблучку, яку ОСОБА_3 носила. Крім того, свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 повідомили суду, що зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 знали про одруження останніх. Також, до матеріалів справи долучено фотокопію спільного фото ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на спростування посилання сторони позивача щодо відсутності спільних фотографій.

За клопотанням представника позивача судом було зобов`язано ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» створити комісію та направити її за адресою: АДРЕСА_5 для складання акту щодо проживання/не проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою у період з січня 2016 року по 24.02.2018 року та у період з 25.02.2018 року по 21.11.2018 року.

З акту від 07.12.2018 року, складеного представниками ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», за участю сусідів ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 вбачається, що ОСОБА_3 у період часу з січня 2016 року по березень 2018 року мешкала за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_25 підтвердила факт проживання ОСОБА_3 за даною адресою до березня 2018 року (а.с. 135).

Водночас, дані вказаного акту суд не приймає до уваги, так як свідок ОСОБА_22 повідомив суду, що до нього приходила жінка, яка попрохала підписати акт про проживання чи не проживання ОСОБА_3 , але він підписав документ, не прочитавши його. Крім того, перевірявся факт не комісійно, а однією жінкою. За таких обставин, суд вважає за неможливе дані, вказані у акті від 07.12.2018 року, прийняти як належні та допустимі докази.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем пред`явлено позов про визнання шлюбу недійсним у зв`язку з його фіктивністю, який укладено лише з метою отримання спадку, за встановлених під час судового розгляду обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 3, 38, 39, ч.2 ст. 40, ст. 42 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , треті особи: приватний нотаріус Вакуленко Світлана Олександрівна (м. Запоріжжя, пр . Соборний, 60, прим. 33 ), Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 11) про визнання шлюбу недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 31.05.2019 року.

Суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя Р.С. Холод