Справа № 383/156/19
Номер провадження 2/383/179/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Потапчук Н.М.,

прокурора Болгарова В.С.,

представника позивача - Бобринецької РДА Кіровоградської області - Ковбасюк Л.Є.,

представника позивача - Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької РДА Кіровоградської області - Костюкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/156/19 за позовом Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області та Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області та Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Відділу освіти молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 15634,41 грн.

В обгрунтування позову посилається на те, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30.11.2017 року у справі №383/706/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Судом визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) №46-к від 22.08.2017 року, яким ОСОБА_2 звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Бобринецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 Бобринецької районної ради Кіровоградської області, поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника директора з навчально-вихзовної роботи Бобрнецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №4 Бобринецької районної ради Кіровоградської області та стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.06.2017 року по 30.11.2017 року в розмірі 15634,41 грн.

На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_2 виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 15634,41 грн.

Обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику часу вимушеного прогулу в сумі 15634,41 грн. покладається на в.о. начальника Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Винника О.О., як на особу, за наказом якої працівника звільнено з порушенням закону.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровградської області від 18.02.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор Болгаров В.С. в судовому засіданні пояснив, що підставою для звернення до суду в інтересах держави в особі Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області та Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області стало невжиття цими органами заходів по захисту інтересів держави щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 шкоди завданої внаслідок незаконного звільнення працівника.

Представник позивача Бобринецької РДА в Кіровоградській області Ковбасюк Л.Є. в судовому засіданні пояснила, що відділ освіти, молоді та спорту Бобринецької РДА є юридичною особою та мав можливість самостійно вжити заходів щодо стягнення шкоди з ОСОБА_1 , при цьому Бобринецька РДА Кіровоградської області до вказаної справи ніякого відношення не має.

Представник позивача ОСОБА_3 у вирішенні питання чи є у прокурора підстави для представництва інтересів Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області та Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області у вказаній справі посилалася на розсуд суду додавши, що на той час у відділлі освіти, молоді та спорту Бобринецької РДА не було юриста, що стало причиною не звернення до суду з питанням стягнення матеріальної шкоди відділом самостійно, на сьогодні ситуація змінилася та перешкоди у зверненні до суду з відповідним позовом відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Статтями 6, 19 Конституції України визначено, що всі державні органи діють в межах наданих їм повноважень і у спосіб, встановлений законом.

Тобто для здійснення певної дії державний орган, посадова особа, в тому числі прокурор, повинні мати чітко визначене повноваження на вчинення такої дії.

Згідно з п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; б) у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який не може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Отже, захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді цивільного спору.

Проте, як вбачається з позовної заяви, прокурор не обґрунтував наявність виключних підстав для здійснення представництва інтересів держави у спірних правовідносинах та необхідність їх захисту, а також не навів причин неможливості позивачами самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Саме по собі зазначення прокурором у позовній заяві, що кошти на відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу незаконно звільненому працівнику Нехченко С.М. з бюджету перераховані, однак ні Відділом освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області ні Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області заходів до захисту інтересів держави щодо стягнення з працівника, винного у незаконному звільненні та зайвому витрачанні бюджетних коштів не вжито, не свідчить про те, що органи, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, неналежним чином здійснюють захист законних інтересів держави, а також не свідчить про відсутність у позивачів об`єктивної можливості самостійно звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.

Листи від 03.12.2018 року за №№14108, 14109 (а.с.44-45), адресовані Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області та Бобринецькій районній державній адміністрації Кіровоградської області, в яких заступником керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури повідомлено про звернення до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, не можуть бути підставою для представництва за даним позовом, оскільки в даних листах прокурор інформує про вже фактично прийняте ним рішення про звернення до суду з цивільним позовом, однак з листів не вбачається, що позов буде пред`явлений прокурором через те, що позивачі не можуть самостійно захистити свої права.

Крім того, на підтвердження обґрунтування наявності підстав представництва прокурором надано лист від 27.08.2018 року №01-18/158 (а.с.42) за підписом заступника Бобринецької районної державної адміністрації про необхідність вжиття органами прокуратури заходів щодо відшкодування шкоди, у зв`язку із перерахуванням грошових коштів ОСОБА_2 .

Однак, зазначений лист також не може бути підставою для представництва за даним позовом, оскільки поняття "не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів Держави», має полягати в умисному невиконанні своїх обов`язків посадовими особами Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області та Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області, однак доказів про притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб, тощо, суду не надано.

Крім того, з пояснень представника позивача - Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області, встановлено, що наразі не існує прершкод у зверненні належного позивача до суду з вказаним позовом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що вищевказані обставини встановлені судом після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність залишення позову Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області без розгляду, оскільки прокурором не наведено передбачених ст.131-1 Констиуції України виключних випадків для судового захисту інтересів держави.

Керуючись ст.ст.257, 258-261, 263, 273, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заву Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області та Відділу освіти, молоді та спорту Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03.06.2019 року.

Суддя І. М. Адаменко