ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/974/17Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22-ц/817/431/19 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря Панькевич Т., представників сторін: адвокатів Чауса С.В., Козак Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду від 11 січня 2019 року у справі № 602/974/17, яке ухвалене суддею Радосюком А.В., в той же день

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та підстави позовних вимог.

1.1. 21 грудня 2017 року Лановецьке районне споживче товариство звернулось із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення та стягнення збитків, зазначивши третьою особою Збаразький міжрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

1.2. Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Лановецького райсуду від 07.12.2010 року зобов`язано ОСОБА_1 звільнити 1/2 частину приміщення в належному їм нежитловому приміщенні на АДРЕСА_1 .

1.3. В процесі виконання судового рішення, 16.06.2017 року, державний виконавець встановив, що ОСОБА_1 спірне приміщення здав в оренду відповідачу ОСОБА_2

1.4. Просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 звільнити приміщення та стягнути з нього на їх користь збитки в сумі 5950 грн. за період з 01.03.2017 року по 15.12.2017 року.

1.5. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь 18 200 грн за період з 01.01.2015 року по 01.03.2017 року, які на думку позивача є спричиненою шкодою та упущеною вигодою.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішенням суду позов Лановецького районного споживчого товариства - задоволено частково:

стягнуто з ОСОБА_1 в користь Лановецького районного споживчого товариства збитки в сумі 18200 грн. та 1700 грн. судового збору;

відмовлено в задоволенні позовних вимог Лановецького районного споживчого товариства до ОСОБА_2

2.2. Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 позивачу спричинено збитки у вигляді упущеної вигоди, яка складається із неотриманої орендної плати, та збитків, які становлять витрати на утримання приміщення, податки та амортизацію.

2.3. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , суд виходив з того, що позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_2 чинив перешкоди позивачу у використанні спірного приміщення.

3. Короткий зміст апеляційної скарги.

3.1. 11 березня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення в частині, яка стосується його.

3.2. Просить скасувати рішення в оскаржуваній частині та постановити нове, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням процесуальних норм.

3.3. Відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції при встановленні обставин справи прийняв до уваги недопустимі докази, оскільки до позовної заяви вони не були долучені, відповідачу не направлені. 3.4. Надані докази стосуються періоду, який не охоплюється вимогами та доводами позовної заяви.

3.5. Надані суду позивачем письмові документи свідчать про витрати позивача зі сплати податків за кілька об`єктів нерухомості за 2018 рік та долучено копію договору оренди об`єкта нерухомості від 01 жовтня 2018 року, які не можуть бути належними та допустимими доказами в справі стосовно збитків спричинених в 2015-2017 роках та упущеної вигоди за вказаний період.

4. Аргументи учасників справи.

А.

4.1. У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить судове рішення в оскаржуваній ухвалі залишити в силі.

Б.

4.2. На день розгляду справи відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання відзиву.

4.3. В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином повідомлений.

В.

4.4. В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 підтримав доводи, які викладені в апеляційній скарзі.

Г.

4.5. Представник позивача підтримала заперечення, які викладені у відзиві.

5. Позиція апеляційного суду

5.1.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції:

5.2. Згідно з частинами першою, другою,четвертою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

5.3. Судове рішення вищевказаним вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

5.4. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.5. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

5.6. Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.

5.7. Як доказ порушеного права та розміру упущеної вимоги позивач долучив до позовної заяви договір оренди нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 укладеного між орендарем ОСОБА_2 та орендодавцем ОСОБА_1 від 01 березня 2017 року, згідно якого ціна щомісячної оренди складає 1000 грн. (а.с. 9).

5.8. Будь-яких інших доказів до позовної заяви, на підтвердження розміру упущеної вимоги та збитків, позивачем не подано.

5.9. В процесі розгляду справи по суті, 20.12.2018 року, позивачем суду направлено копію платіжних доручень про сплату податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 9 місяців 2018 року за три об`єкти нерухомості в м. Ланівці, без їх ідентифікації, що підтвердила в суді апеляційної інстанції представник позивача, копію договору оренди частини приміщення магазину, який укладено 01.10.2018 року, та довідку про нарахування амортизаційних відрахувань за 11 місяців 2018 року ( а.с.100-107).

5.10. Судом вказані письмові документи досліджувались, що вбачається з мотивувальної частини судового рішення, і використані для обгрунтування задоволення позову позивача стосовно ОСОБА_8 ..

5.11. Справа розглянута судом у порядку позовного провадження (а.с. 240).

5.12. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів (стаття 209 ЦПК).

5.13. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

5.14. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частина друга статті 12 ЦПК України).

5.15. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

5.16. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

5.17. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

5.18. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

5.19. Згідно ч. 2, 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

5.20. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

5.21. Суду першої та апеляційної інстанції позивачем не надано доказів про понесені витрати з утримання приміщення в період з 01.01.2015 року по 15.12.2017 року та про упущену вигоду за вказаний період.

5.22. Надані позивачем докази стосуються періоду поза межами пред`явлення до суду позову.

5.23. Окрім цього, позивач не довів реального отримання доходу за договором оренди від 01 березня 2017 року, здійснення платежів до бюджету з утримання майна та сплати податків за договором оренди.

5.24. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

5.25. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

5.26. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.27. Наявність лише теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку не є підставою для його стягнення.

5.28. У постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-237цс16, Верховний Суд України дійшов висновку про те, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Отже, поняття «збитки» передбачає й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

5.29. Збитки позивача полягають не в його реальних втратах, яких він зазнав або зазнає, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права.

5.30. Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, що є підставою для цивільно-правової відповідальності.

5.31. При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

5.32. Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача.

5.33. Суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки розмір упущеної вигоди не підтверджений належними та допустимими доказами за відповідний період стягнення.

5.34. Відповідно рішення Лановецького районного суду в цій частині не відповідає вимогам процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги:

(1) Щодо суті апеляційної скарги

6.1. Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

6.2. Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

6.3. Апеляційна скарга є підставною та обґрунтованою.

6.4. Рішення Лановецького районного суду від 11 січня 2019 року в частині задоволених позовних вимог Лановецького районного споживчого товариства до ОСОБА_1 про стягнення збитків та упущеної вигодислід скасувати та ухвалите нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

7. Щодо розподілу судових витрат.

7.1. Згідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

7.2. Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

7.3. З матеріалів справи вбачається, що апелянтом ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір в розмірі 2550 грн.

7.4. Враховуючи те що апеляційна скарга задоволена в повному обсязі, розмір судового збору в сумі 2550 грн. слід стягнути із позивача Лановецького районного споживчого товариства.

Керуючись ст. ст. 259, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Лановецького районного суду від 11 січня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Лановецького районного споживчого товариства до ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Лановецького районного споживчого товариства на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ) 2550 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.06.2018 року.

Головуюча: О.І. Ткач

Судді: Г.В. Бершадська

М.В. Ходоровський