Дата документу 07.06.2019
Справа № 501/2064/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ПАТ «Перший український міжнародний банк» в особі відділу ПАТ «ПУМБ» в м.Чорноморськ

предмет та підстави позову: про стягнення коштів

учасники справи

представник позивача Котик М. ОСОБА_2 .,

представник відповідача ОСОБА_3 ..

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

1. Виклад позиції позивача.

1. 30 липня 2018року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до ПАТ «Перший український міжнародний банк» в особі відділу ПАТ «ПУМБ» (відповідач) з вимогами про стягнення коштів у розмірі 12174,13 грн., припинити зобов`язання, що виникли за договором №301, укладеним між Публічним Акціонерним Товариством «Перший український міжнародний банк» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) у зв`язку з списанням коштів з рахунку № НОМЕР_2 в сумі 12174 грн. 13 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 7500 грн.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим що, між позивачем та ПАТ «Перший український міжнародний банк» в особі відділу ПАТ «ПУМБ» на підставі заяви №301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено договір №301.

Згідно вищевказаного договору, позивачу надано кредитну картку № НОМЕР_3 з терміном дії до лютого 2021 року, кредитний ліміт встановлений у розмірі 12700 грн. відповідно до паспорту споживчого кредиту.

Позивач стверджує в позові, що в результаті шахрайських дій невстановлених осіб на території Великобританії 01 липня 2018 року з кредитної картки через банківський термінал було списано грошові кошти у розмірі 350 фунтів.

Згідно смс-повідомлень від ПАТ «ПУМБ» незаконні операції з картковим рахунком позивача відбувалися наступним чином:

1) 01.07.2018 у 14:14 запит за залишком, який був 12636 гривень (за саму операцію знято 13,09 гривень);

2) 01.07.2018 в 14:14 знято з карткового рахунку 300 фунтів стерлінгів за курсом 34.75, що еквівалентно було 10423 грн.;

3) 01.07.2018 о 14:15 списано додатково 50 фунтів стерлінгів за обмінним курсом 34.75, що було еквівалентно 1737,38 грн.

Майнова шкода за розрахунками та інформацією позивача становить 1737,38 +10423,74+13,09=12174 грн. 13 коп.

Позивач 01 липня 2018 року після надходження смс-повідомлень про зняття коштів з його кредитної картки невідкладно повідомив банк за номером НОМЕР_4 , який вказаний в договорі з банком, як контактний, з ініціативою блокування карткового рахунку та проведення перевірки.

Надалі, дублюючи усну заяву, позивач звернувся з письмовою заявою №120/160 від 10 липня 2018 року, в якій вказав, що не погоджується с повідомленим йому рішенням відповідача щодо обов`язку повернення коштів з нарахованими процентами за їх користування так як перебував на території України, будь-яких відомостей щодо кредитної картки не розголошував.

Крім того, за вищевказаним фактом шахрайства, позивач звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Чорноморського відділення поліції.

Позивач зазначає в позові, що листом №ILK-50.4/158 від 13 липня 2018 року відповідач відмовив йому в поверненні коштів, одночасно підтвердивши факт шахрайських дій.

У зв`язку з вищенаведеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

3. Відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволені позову (а.с.51-66 т.1), посилаючись на те, що:

- укладаючи договір, клієнт та банк приймають на себе всіх обов`язки та набувають всі права, передбачені Договором;

- згідно журналу видачі БПК та пін-конвертів, відповідач 02.04.2018 року видав позивачу банківську платіжну картку за № НОМЕР_5 та ПІН код у запакованому конверті, тому пін-код знав тільки позивач;

- операції оскаржувані позивачем були проведені з фізичним пред`явленням картки та вірним введенням пін коду;

- позивачем свого обов`язку щодо негайного повідомлення банку про втрату реквізитів картки не виконано та повідомлено банк про втрату реквізитів картки лише на наступний день (02.07.2018 року), тобто вже після списання грошових коштів з його рахунку;

- позивач не надав суду доказів, що списання коштів було помилковим або безпідставним, доказів, що списання було на користь неналежного стягувача та доказів вини або помилки банку та/або його співробітників;

- позивач не надав доказів звернення за правничою допомогою до адвоката та понесених відповідних витрат.

4. Представник відповідача 28.05.2019 року надав до суду письмові пояснення (а.с.2-6 т.2), просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що допустимим доказами по справі є звіти міжнародної платіжної системи у справі та докази, на які посилається позивач подані з порушенням процесуального строку.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

6. Представник відповідача просив відмовити у задоволені позову.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.199-200 т.1).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Перший український міжнародний банк» в особі відділу ПАТ «ПУМБ» на підставі заяви №301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено договір №301 (а.с.19 т.1).

Згідно вищевказаного договору, позивачу надано кредитну картку № НОМЕР_3 з терміном дії до лютого 2021 року, кредитний ліміт встановлений у розмірі 12700 грн. (а.с.15 т.1).

9. Укладений між сторонами договір складається із заяви №301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено договір №301 (а.с.19 т.1). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору.

10. Згідно смс-повідомлень від ПАТ «ПУМБ», які надійшли на телефон позивача, що підтверджується фотозоображеннями (а.с.9-12 т.1), операції з картковим рахунком позивача відбувалися наступним чином: 1) 01.07.2018 у 14:14 запит за залишком, який був 12636 гривень (за саму операцію знято 13,09 гривень); 2) 01.07.2018 в 14:14 знято з карткового рахунку 300 фунтів стерлінгів за курсом 34.75, що еквівалентно було 10423 грн.; 3) 01.07.2018 о 14:15 списано додатково 50 фунтів стерлінгів за обмінним курсом 34.75, що було еквівалентно 1737,38 грн.

11. Позивач 01.07.2018 після надходження смс-повідомлень про зняття коштів з його кредитної картки невідкладно повідомив банк за номером , який вказаний в договорі з банком, як контактний, з ініціативою блокування карткового рахунку та проведення перевірки, що підтверджується фотозображенням (а.с.13 т.1).

12. Позивач звернувся з письмовою заявою №120/160 від 10 липня 2018 року в якій вказав, що не погоджується с повідомленим йому рішенням відповідача щодо обов`язку повернення коштів з нарахованими процентами за їх користування так як перебував на території України, будь-яких відомостей щодо кредитної картки не розголошував (а.с.20).

13. За вказаним фактом шахрайства, позивач звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Чорноморського відділення поліції, що підтверджується копією талону повідомлення про злочин (а.с.16 т.1).

14. Листом №ILK-50.4/158 від 13.07.2018 року відповідач відмовив позивачу в поверненні коштів та зазначено, що аналіз інформації і реквізитів операцій дає підстави вважати, що операції були здійснені по підробленій БПК (а.с.14т.1).

15. Операції оскаржувані позивачем були проведені з фізичним пред`явленням картки та вірним введенням пін коду, що підтверджується отриманими відповідачем від МПС Mastercard International Incorporated (а.с.78-84 т.1).

16. Також, судом досліджено копії:

- витягу публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.87-156 т.1);

- виписки по кредитній карті та рахунку (а.с.229-231 т.1);

- закордонного паспорту ОСОБА_1 (а.с.232-237 т.1);

- порядку опрацювання операцій, які оскаржуються клієнтами банку (а.с.7-8 т.2).

17. В судовому засіданні, допитаний у якості свідка позивач по справі ОСОБА_1 пояснив, що відповідні транзакції відбулись у вихідний день в неділю і він негайно по гарячій телефонній лінії сповістив працівників банку про це, на слідуючий день зранку він прибув до відділення банку в м.Чорноморську з карткою та написав у присутності працівника відділення відповідну заяву про несанкціонований доступ до його картки невстановленими особами.

V. Оцінка Суду.

18. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

19. Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

20. Згідно зі ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

21. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

22. Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

23. Відповідно до п.9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 05 листопада 2014 року №705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

24. Суд доходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 здійснив всі визначені заходи, які передбачені в даному випадку щодо доведення своєї невинуватості у здійсненні зазначених дій, а отже, як користувач картки не може нести відповідальності за здійснення платіжних операцій.

25. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

26. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

27. Відповідно положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

28. З урахуванням положень пункту 37.2. статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що банківською карткою позивач не користувався, не втрачав, іншим особам не передавав, ПІН-коду нікому не повідомляв, та взагалі під час здійснення банківських операцій з карткою не був на території Великобританії в м.Гановері.

29. Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71цс15, в якій зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

30. Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц, (касаційне провадження №61-16504св18) вказану правову позицію підтримав.

31. Таким чином, судом встановлено, що позивач як користувач картки своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, списання грошових коштів з кредитних карткових рахунків позивача відбулося не за його розпорядженням і він не повинен нести відповідальності за такі операції; виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, ОСОБА_1 повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Крім того, суд враховує наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами.

32. На підстав викладеного, суд доходить до висновку про задоволення вимоги позову в частині припинення зобов`язання, що виникли за договором №301 укладеним між Публічним Акціонерним Товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 у зв`язку з списанням коштів з рахунку № НОМЕР_2 в сумі 12174 грн. 13 коп.

33. Разом з тим, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення з Публічного Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 12174 грн. 13 коп., оскільки як встановлено в судовому засіданні кошти не є особистою власністю позивача, а є кредитним коштами, наданими позивачу ПАТ «ПУМБ» в користування на кредитну картку.

34. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

35. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

36. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

37. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

38. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов щодо суті позовних вимог.

39. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтею 1073 ЦК України, ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Перший український міжнародний банк» в особі відділу ПАТ «ПУМБ» в м. Чорноморськ про стягнення коштів - задовольнити частково.

2. Припинити зобов`язання, що виникли за договором №301 укладеним між Публічним Акціонерним Товариством «Перший український міжнародний банк» () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) у зв`язку з списанням коштів з рахунку № НОМЕР_2 в сумі 12174 грн. 13 коп.

3. В задоволенні вимоги про стягнення з Публічного Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 12174 грн. 13 коп. відмовити.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

9. Повний текст рішення складено 07 червня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко