Ухвала

07 червня 2019 року

м. Київ

справа № 214/5822/17

провадження № 61-10452ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради про відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до виконкому Саксаганської районної ради у місті Кривому Розі про відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю юридичної особи.

В обґрунтування позову зазначив, що він проживає у кв. АДРЕСА_1 . У вказану квартиру він вселився в 1987 році на підставі ордеру на житлове приміщення № 3256 від 28 січня 1987 року. В зв`язку з виникненням необхідності реєстрації за місцем проживання він протягом декількох років неодноразово завертався до відділу реєстрації проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради, проте неодноразово отримував відмову.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року у справі №214/3040/17 за його позовом визнано протиправними дії виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради щодо відмови в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , повноважним наймачем якої він є; зобов`язано виконавчий комітет зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що протиправними діями відповідача, які призвели до неможливості зареєструватися за місцем його мешкання, йому завдано моральної шкоди, просив стягнути з виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради у відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Стягнуто з Виконавчого комітету Саксаганської районної ради у місті Кривому Розі на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн.

23 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення суду першої інстанції, а також скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в частині розміру стягнутої моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення 25 000,00 грн, що є меншою сумою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення прийняті у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому касаційне провадження у цій справі не підлягає відкриттю.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради про відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю юридичної особи відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков