ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 388/1537/18

провадження № 22-ц/4809/994/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дьомич Л.М., Кіселика С.А.,

секретар судового засідання Кравченко Я.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Боківський»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2019 року в складі головуючого судді Степанова С.В. за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Боківський» про стягнення заборгованості по орендній платі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Боківський» (далі СВК «Боківський») про стягнення з заборгованості по орендній платі в сумі 21 034,35 грн, з яких: заборгованість по виплаті плати за користування земельною ділянкою в розмірі 18864,09 грн; пеня за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1191,89 грн; 3 % річних від простроченої суми в розмірі 978,37 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,4856 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Кіровської (Боківської) сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Ввказану земельну ділянку обробляв відповідач на підставі договору оренди землі від 03 січня 2010 року, зареєстрованого 29.11.2010р. у ДП «Центр ДЗК».

23 серпня 2017 року право оренди за відповідачем було припинено на підставі рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року по справі № 388/388/16-ц у зв`язку із визнанням вказаного договору оренди землі розірваним.

Відповідно до п. 9 та 11 Договору оренди землі відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3 % від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Відповідач не виплачував позивачеві плату за користування його земельною ділянкою за 2015 - 2017 роки.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2015 року по справі № 388/1251/15-ц відповідача було звільнено від сплати орендної плати за 2015 рік в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року заочне рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2015 році на суму 5548,59 грн з урахуванням 3%, в 2016 році на суму 6657,75 грн, з урахуванням 3% та в 2017 році на суму 6657,75 грн з урахуванням 3%.

Станом на 16 жовтня 2018 року відповідачем, не погашено заборгованість за користування в 2015 - 2017 роках спірною земельною ділянкою. За порушення строків виплати орендної плати відповідач має сплатити позивачу пеню в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення, що складає 1191,89 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що складає 978,37 грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та безпідставності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення заяавлених ним позовних вимог.

Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Звертає увагу, що рішення про визнання договору з СВК «Боківський» розірваним ухвалене судом 27.07.2017 року, а до того відповідач без будь-яких перешкод користувався спірною земельною ділянкою на підставі зареєстрованого відповідно до норм законодавства договору оренди землі від 03.01.2010 року.

Матеріалами справи не підтверджено, що спірною земельною ділянкою користувалось ТОВ «Інтерагроком-К» і отримувало прибутки від її використання, а не СВК «Боківський».

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача Гончаренка В. О. , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,49 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташована на території Кіровської (Боківської) сільської ради Долинського району Кіровоградської області, що підтверджується копією державного акту (а.с.16-17).

03 січня 2010 року між ОСОБА_1 та СГВК «Боківський» укладено договір оренди землі площею 6,49 га, розташована на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у державному підприємстві «Центр ДЗК» 29 листопада 2010 року за № 8 (а.с. 11-15).

Відповідно до п. 8. договору строк дії десять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шістдесят днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Заочними рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2015 року (справа №388/1251/15-ц) зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди СГВК "Боківський" у користуванні вказаною земельною ділянкою. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та TOB "Інтерагроком - К" на користь СВК "Боківський" збитку у розмірі 44082,82 грн. Звільнено СВК "Боківський" від сплати орендної плати ОСОБА_1 за 2015 рік в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 27-30).

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 14.03.2017 року заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2015 року скасоване. Відмовлено СВК "Боківський" до ОСОБА_1 , ТОВ «Інтерагроком-К» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків (а.с. 20-26).

06.06.2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за касаційною скаргою СВК «Боківський» відкрито касаційне провадження та зупинено виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року до закінчення касаційного розгляду. Справа в касаційному порядку не розглянута (а.с. 46).

Копією договору оренди землі від 19.06.2015 року підтверджено його укладання строком на 10 років між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНТЕРАГРОКОМ-К» на земельну ділянку, площею - 6,48 га, кадастровий № НОМЕР_1 , яка розташована на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Згідно копій відомостей з органів фіскальної служби за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року ОСОБА_1 від TOB "Інтерагроком - К" в четвертому кварталі 2015 року отримав орендну плату в сумі 9304 грн, а в четвертому кварталі 2016 року ОСОБА_1 отримав від ПП «Агромир» орендну плату в сумі 6490,38 грн (а.с.36).

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2016 року (справа №388/1972/15-ц), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року (а.с. 51-52), задоволено позов СВК "Боківський" з ОСОБА_1 , TOB "Інтерагроком-К", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області, Реєстраційна служба Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінський І. Д. Визнано недійсними договір оренди земельної ділянки, площею 6,49 га, кадастровий № НОМЕР_1 , яка розташована на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, укладений 19.06.2015 року між ОСОБА_1 з TOB "Інтерагроком - К», зареєстрований 19.06.2015 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І. Д. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №10102187 (а.с.47-50).

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2017 року по справі № 388/388/16-ц задоволено позов ОСОБА_1 до СГВК «Боківський», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, центр надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання розірваним договору оренди землі.

Визнано розірваним договір оренди землі площею 6,49 гектарів, укладений 3 січня 2010 року між ОСОБА_1 та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Боківський», зареєстрований у державному підприємстві «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель 29 листопада 2010 року вчинено запис за № 68 (номер запису про інше речове право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14740795 від 30 травня 2016 року).

Вказаним рішенням суду встановлено, що 24 червня 2014 року ОСОБА_1 надіслав до СВК «Боківський» попередження про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, що передбачено п. 39 цього Договору. З часу отримання цього попередження пройшов визначений умовами правочину шестимісячний строк, а відтак спірний договір оренди землі розірваний в односторонньому порядку, згідно умов договору (а.с. 31-35).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення сторонами договору оренди землі) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст.. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України . Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з СВК «Боківський» орендної плати за 2015-2017 р.р. не підлягають задоволенню, оскільки договір оренди землі від 03.01.2010 року, укладений між ОСОБА_1 і СВК «Боківський», згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2017 року визнано розірваним в односторонньому порядку з 2015 року, 19.06.2015 року між ОСОБА_1 і ТОВ «ІНТЕРАГРОКОМ-К» укладений договір оренди землі стосовно спірної земельної ділянки, згідно якого позивач отримував орендну плату.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, підлягають відхиленню, оскільки судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

С.А. Кіселик