ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/4206/17
Номер провадження: №22-ц/819/498/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.,

позивач ОСОБА_1 .

відповідач ОСОБА_2

адвокат Іванців С. І .

адвокат Бойко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2018 рокуу складі судді Кириленко М.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення збитків, який в ході розгляду справи нею було уточнено та доповнено.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 січня 2015 року між нею та адвокатом Курійцем І.В. укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого відповідач зобов`язався надавати їй правову допомогу у кримінальних справах, щодо вчинених її колишнім чоловіком ОСОБА_5 кримінальних правопорушень і у цивільних справах, пов`язаних із визнанням права спільної сумісної власності на майно, придбане подружжям за час шлюбу, а вона на виконання умов договору сплатила відповідачу обумовлений ним гонорар в сумі 105000,00 грн, про що останнім було складено письмову розписку.

Оскільки відповідачем в ході виконання умов договору було допущено порушення адвокатської етики та свідоме вчинення дій, не сумісних із поняттями компетентності, добросовісності та порядності, а також свідоме нехтування професійними обов`язками, це змусило її звернутися до Миколаївської обласної КДКА з заявою про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 , а у подальшому і до Вищої КДКА із відповідною скаргою.

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № Х-005/2017 від 30 жовтня 2017 року її скаргу на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області №29 від 30.12.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 у вигляді попередження скасовано та ухвалено нове рішення, яким притягнуто адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на три місяці.

Посилаючись на систематичне нехтування відповідачем своїми професійними обов`язками, внаслідок чого їй заподіяно збитків, позивач просила розірвати договір про надання правової допомоги від 23.01.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь збитки у сумі 105000 гривень та судові витрати.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правової допомоги, стягнення збитків у розмірі 105000 гривень та стягнення судових витрат - задоволено частково.

Договір про надання правової допомоги від 23.01.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Курійцем І.В. - розірвано.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Пунктом 4 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ч.ч.1,3 ст.27 вищезгаданого Закону, договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та Законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ч.5 ст.27).

Згідно ч.2 ст.29 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Частиною першою та другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для стягнення збитків необхідним є такі умови: наявність збитків; протиправність поведінки особи, яка завдала збитків; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала збитків та її результатом - збитками; вина особи, яка завдала збитків.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про зміну імені серія І НОМЕР_1 від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (том 1 а.с.142).

23 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги у зв`язку із зверненням до Новокаховського міського суду Херсонської області у справі за позовною заявою про визнання права власності (том 1 а.с.73).

Відповідно до п.п.1.1 договору адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта.

Відповідно до п.п.1.2 адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси Клієнта в суді у зв`язку із зверненням до Новокаховського міського суду у справі за позовною заявою про право власності.

В пункті 3.1 договору зазначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання, термін дії договору не визначений.

Відповідно до п. 4.2 гонорар Адвоката визначений домовленістю сторін.

12 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги у цивільній справі (том 1 а.с.79).

02 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги у кримінальному процесі (том 1 а.с.27).

06 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги (том 1 а.с.25).

14 липня 2016 року ОСОБА_1. подала заяву до Миколаївської обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури, в якій просила позбавити адвоката ОСОБА_2 права на зайняття адвокатською діяльністю у зв`язку із порушенням ним адвокатської етики.

Рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Миколаївській області №29 від 30 грудня 2016 року притягнуто адвоката ОСОБА_2 згідно з заявою ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження ( том 1 а.с. 10-12).

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № Х-005/2017 від 30 жовтня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області №29 від 30.12.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 у вигляді попередження скасовано. Ухвалено нове рішення, яким притягнуто адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на три місяці (том 1а.с.68-71).

Приймаючи рішення про зупинення діяльності адвоката, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури дійшла висновку, що ОСОБА_2 було порушено присягу адвоката та також допущено неналежне виконання ним професійних обов`язків і порушення правил адвокатської етики.

Обґрунтовуючи розмір сплаченого ОСОБА_2 гонорару, позивач посилалася на розписку, у якій розмір гонорару адвоката за надання допомоги у цих справах визначено у сумі 105000 грн (том 1 а.с.48), а також визнання адвокатом розміру отриманого гонорару в ході дисциплінарного провадження щодо нього, що відображено у рішенні Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № Х-005/2017 від 30 жовтня 2017 року, ухваленим за наслідками розгляду її скарги на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів сплати нею адвокату грошових коштів у сумі 105000 грн., внаслідок чого відсутні правові підстави для їх повернення.

При цьому суд залишив поза увагою, що позивачем заявлялися позовні вимоги про стягнення збитків, заподіяних розірванням договору, пов`язаним з його істотними порушеннями, а не про повернення сплаченого гонорару.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги положення ч.1 ст.13 ЦПК, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, колегія суддів приходить до висновку про наявність визначених ст.376 ЦПК України підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухваленого у справі рішення в оскаржуваній частині, оскільки суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог і відмовив у задоволенні позову, який позивачем не заявлявся.

Разом з тим, незважаючи на доведення наявними у справі доказами, зокрема рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № Х-005/2017 від 30 жовтня 2017 року, факту істотного порушення відповідачем договору про надання правової допомоги, наслідком чого стало розірвання одного із укладених сторонами договорів про надання правової допомоги в судовому порядку, позивач протягом розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції не зазначила та не обґрунтувала які саме збитки їй були заподіяні (реальні збитки або упущена вигода) та у чому саме ці збитки полягали з огляду на приписи ст.22 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що вимога про повернення суми сплаченого гонорару не є тотожною із вимогою про стягнення збитків, заподіяних розірванням договору внаслідок його істотного порушення, зважаючи на те, що доведенню у справі за позовом про відшкодування збитків є саме фактичні обставини щодо наявності збитків та їх виду, прямого причино-наслідкового зв`язку між діями відповідача та їх заподіянням, протиправністю поведінки особи, яка завдала збитків, наявністю причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала збитків та її результатом - збитками, виною особи, яка завдала збитків, колегія суддів приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків.

Керуючись ст.367, 374, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 29 листопада 2018 року скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків відмовити.

В іншій частині рішення суду не переглядалось, як таке, що не оскаржувалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена як малозначна справа відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Дата складання повного тексту постанови - 30 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська