ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1046/18Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З.
Провадження № 22-ц/817/298/19 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

за участю представника апелянта -

прокуратури Тернопільської області - Осядач Н.А.,

представників позивачки - Помарянського В.С.,

Пацули В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 608/1046/18 за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та прокуратури Тернопільської області на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2018 року, ухваленого суддею Коломієць Н.З., повний текст якого складено 04 січня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Чортківського районного суду із даним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що 21 жовтня 2015 року та 16 січня 2016 року внаслідок недбальства ВАТ «Чортківгаз» в її будинку, що розташований в АДРЕСА_1, сталися вибухи газу, внаслідок яких вона отримала численні опіки 1 та 2 ступенів та змушена була проходити лікування, а її житловий будинок зазнав руйнувань. З жовтня 2015 року по теперішній час відповідачі не вносили відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення, не визнали потерпілими усіх членів її сім`ї, вчиняють незаконні дії, що викликають сумнів в об`єктивності, неупередженості та незалежності розслідування, необґрунтовано зволікають з розслідуванням кримінального провадження, з розглядом її звернень та клопотань, приймають передчасні та протиправні рішення у справі, умисно не внесли відомості до ЄДРДР за другим фактом вибуху газу, щоб прикривати протиправну недбалість Чортківського управління з експлуатації газового господарства. В межах розслідування кримінального провадження № 0000213 судом встановлено факти порушення її прав, а саме: 28 квітня 2016 року ухвалою Чортківського районного суду по справі №608/658/16-к зобов`язано відповідачів внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, оскільки відповідачі проявили протиправну бездіяльність і спеціально не розпочинали кримінального провадження. Крім цього, 13 березня 2018 року ухвалою Чортківського районного суду по справі №608/248/17 скасовано постанову про закриття кримінального провадження як належно не обґрунтовану та не вмотивовану, передчасну та незаконну.

У липні 2018 року представник позивачки - адвокат Поморянський В.С. подав заяву про уточнення підстав та предмету позову, в якій просив визнати протиправними бездіяльність прокуратури Тернопільської області та ГУНП в Тернопільській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення та не розгляду клопотань у кримінальному провадженні, а також дії, які направлені на приниження честі, гідності, ділової репутації позивачки, обмежують її у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами шляхом дискримінації за ознакою меншовартості. Визнати протиправною постанову про закриття кримінального провадження.

Вважає, що протиправними діями (бездіяльністю) та протиправним рішенням відповідачами їй заподіяно моральну шкоду в розмірі 2000000 грн., яку просив стягнути з відповідачів солідарно, а також 92000 грн. судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2018 року даний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000.00 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2019 року заяву ОСОБА_3 про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_3 на відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 198 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

У січні та лютому 2019 року прокуратура Тернопільської області та Головне управління Національної поліції в Тернопільській області подали на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга прокуратури Тернопільської області мотивована тим, що при розгляді даної цивільної справи ОСОБА_3 відповідно до ЦПК України не довела заподіяння їй моральної шкоди діями чи бездіяльністю органів прокуратури та досудового розслідування. У суді першої інстанції позивачкою, у більшій мірі, доводилися факти спричинення їй моральних (душевних) страждань внаслідок вибухів газу у її помешканні, погіршення стану здоров`я внаслідок цих вибухів, понесення матеріальних витрат для лікування та відновлення помешкання. Таким чином, доводи позивачки не стосувалися предмета доказування та не могли бути покладені в основу рішення про задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування.

Разом з тим, реалізація ОСОБА_3 процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а скасування постанови про закриття кримінального провадження у справі не свідчить про протиправність дій працівників поліції та прокуратури, оскільки вони діяли в межах своїх процесуальних повноважень, а також не свідчить про наявність їх вини та завдання цим моральної шкоди позивачці.

Крім того, матеріали цивільної справи не містять жодного доказу про те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000213 та при прийнятті рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за результатами розгляду її скарг посадовими особами органів прокуратури Тернопільської області вчинено протиправні дії стосовно ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, просить рішення суду у частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні відмовити.

Апеляційна скарга ГУНП в Тернопільській області мотивована тим, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких передбачений ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Отже, заявник (потерпілий) в кримінальному провадженні у разі незгоди з діями (бездіяльністю) органу досудового розслідування або прокуратури вправі їх оскаржити. Іншого способу захисту прав заявника (потерпілого) закон не передбачає.

На підставі наведеного, просить рішення суду у частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні відмовити.

Відзиви на апеляційні скарги від учасників по справі не надходили.

В судовому засіданні представники апелянтів - прокуратури Тернопільської області Осядач Н.А. та ГУНП в Тернопільській області Дзюбатий А.В. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви, викладені в них.

Представники позивачки - Поморянський В.С. та Пацула В.О. проти апеляційних скарг заперечили та просили їх залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено неправомірність бездіяльності та рішень посадових осіб відповідачів, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди, що виразилась у душевних стражданнях, завданих неправомірною бездіяльністю та рішеннями.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено наступні обставини.

21 жовтня 2015 року та 16 січня 2016 року в житловому будинку подружжя Паньків , що розташований в АДРЕСА_1 , сталися вибухи газу, внаслідок чого позивачка ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді опіків 1 та 2 ступенів та змушена була проходити лікування з 21 жовтня 2015 року по 17 листопада 2015 року, а її житловий будинок зазнав значних руйнувань.

Чортківським ВП ГУНП в Тернопільській області за вказаними фактами проводилася перевірка в порядку Закону України "Про звернення громадян" на підстваві повідомлення диспетчера Чортківської ЦКРЛ та повідомлення чоловіка позивачки - ОСОБА_4 на спеціальний номер телефону "102".

Однак, відомості про такі факти в Єдиний реєстр досудоваих розслідувань не були внесені і розслідування фактів вибухів газу проведено не було, в зв"язку із чим чоловік позивачки - ОСОБА_4 15 квітня 2016 року звернувся до Чортківського районного суду із скарглою на бездіяльність органу досудового розслідування - Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄДРДР.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду по справі №608/656/16-к від 28 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_4 задоволено та зобов"язано слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вибуху 21 жовтня 2015 року та 16 січня 2016 року в житловому будинку ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, з боку посадових осіб Чортківського УЕГГ у формі службової недбалості, та розпочати досудове розслідування.

В цей же день відомості про злочин були внесені в ЄРДР та відкрито кримінальне провадження за №0000213.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду від 12 квітня 2017 року по справі №608/248/17 зобов"язано слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області розглянути клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000213 від 28 квітня 2016 року у відповідності до вимог ст.220 КПК України та забезпечити надходження доказів у даному кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП України в Тернопільській області від 29 грудня 2017 року дане кримінальне провадження закрито в зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

26 лютого 2018 року представник потерпілої ОСОБА_3 вказану постанову оскаржив до Чортківського районного суду.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду по справі №608/248/17 від 13 березня 2018 року постанову про закриття кримінального провадження №0000213 від 28 квітня 2016 року скасовано, як незаконну та винесену передчасно, а кримінальне провадження направлено начальнику СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області для організації проведення подальшого досудового розслідування з дотриманням вимог КПК України.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду від 03 липня 2018 року по справі №608/248/17 зобов`язано старшого слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області повторно розглянути заяву адвоката Поморянського В.С. про визнання потерпілим ОСОБА_4 (чоловіка позивачки) у кримінальному провадженні №0000213 від 28 квітня 2016 року.

Цього ж дня слідчим суддею була розглянута скарга адвоката Поморянського В.С. на бездіяльність старшого слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Старовойтова А.Є. та прокурорів Чортківської місцевої прокуратури Гринюка О.О. та Жука І.О., які здійснюють повноваження у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000213 від 28 квітня 2016 року, щодо невнесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за фактом вибуху газу 16 січня 2016 року в житловому будинку ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1.

Згідно ухвали від 03 липня 2018 року зобов`язано старшого слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Старовойтова А.Є. виконати в повному обсязі ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду від 28 квітня 2016 року, винесену за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 . щодо невідкладної реєстрації органом досудового розслідування його повідомлення про вибухи газу до Єдиного реєстру досудових розслідувань, якою: «…зобов"язано слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області внести відповідні відомості до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за фактом вибуху газу 21 жовтня 2015 року та 16 січня 2016 року в житловому будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України з боку посадових осіб Чортківського УЕГГ у формі службової недбалості та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявника».

На даний час проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000213 від 28 квітня 2016 року, що не заперечується учасниками справи.

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_3 посилалася на те, що у зв`язку із неправомірними діями та бездіяльністю органів досудового розслідування при реєстрації та розслідуванні кримінального провадження, у якому вона є потерпілою, а також винесенням слідчим незаконної і невмотивованої постанови про закриття кримінального провадження, яка скасована в судовому порядку, їй завдано глибокі та довготривалі моральні страждання.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких передбачений частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами підлягають застосуванню правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 04 липня 2018 року в справі № 641/2328/17, від 04 липня 2018 року в справі № 638/14260/16 ц, від 31 жовтня 2018 року в справі № 646/5224/17, від 28 листопада 2018 року в справі № 638/9055/15-ц з аналогічним предметом спору.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг про те, що чинні на момент розгляду справи судом першої інстанції закони не передбачали можливості відшкодування моральної шкоди у разі визнання незаконними в порядку кримінально-процесуального закону дій (бездіяльності) та процесуальних рішень слідчих правоохоронного органу.

Заявник (потерпілий) в кримінальному провадженні у разі незгоди з діями (бездіяльністю) органу досудового розслідування або прокуратури вправі їх оскаржити. Іншого способу захисту прав заявника (потерпілого) закон не передбачає.

У даній справі обставини, з якими могло бути пов`язано порушення особистих немайнових прав ОСОБА_3 або її моральних страждань, обмежувались лише незаконністю процесуальних дій слідчих під час здійснення кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження позивачкою було реалізовано, а судовим рішенням слідчого судді скаргу позивачки задоволено, постанову слідчого скасовано та ухвалу судді направлено прокурору для продовження розслідування.

Апеляційний суд звертає увагу, що свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачка обґрунтовувала протиправними діями (бездіяльністю) ГУНП в Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області, вважаючи незаконними процесуальні рішення слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області з огляду на їх скасування слідчими суддями.

Однак, вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Такі процесуальні рішення, на які посилалася позивачка та розцінені нею як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дій при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Ухвали слідчого судді Чортківського районного суду про задоволення скарг позивачки та її чоловіка на бездіяльність та скасування постанови слідчого свідчать про реалізацію ОСОБА_3 передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України, як це помилково вважає позивачка, акцентуючи свої доводи на власному визначенні змісту частини 6 статті 1176 ЦК України.

Позивачка не надала достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння їй відповідачами моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

Сам факт зобов"язання ухвалою слідчого судді внести відомості до ЄРДР, а також скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не свідчить про протиправність дій відповідачів та завдання позивачці моральної шкоди, враховуючи, що права та інтереси позивачки були поновлені ухвалами слідчого судді Чортківського раойонного суду.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки у справі, яка переглядається, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

На підтвердження своїх вимог представник позивачки ОСОБА_3 зіслався на постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі №461/303/15-ц, від 27 лютого 2019 року від №607/17043/15-ц, від 06 лютого 2019 року №211/6264/15-ц та інші.

Проте, у вказаних постановах, наданих позивачкою для порівняння, підставою для відшкодування шкоди була бездіяльність слідчих органів щодо збереження майна позивача та, як наслідок, неповернення вилученого майна.

При перегляді даної справи, апеляційним судом встановлено, що підстава для відшкодування ОСОБА_3 її моральних страждань обмежувалась лише незаконністю процесуальних дій слідчих під час здійснення кримінального провадження.

Однак, право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження позивачем вже було реалізовано, а судовим рішенням слідчого судді скаргу позивача задоволено, постанову слідчого скасовано та ухвалу судді направлено прокурору для продовження розслідування. Крім того, зобов`язано відповідачів внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 , як заявник (потерпіла) в кримінальному провадженні у разі незгоди з діями (бездіяльністю) органу досудового розслідування або прокуратури вправі їх оскаржити. Іншого способу захисту прав заявника (потерпілого) закон не передбачає.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду та ухвалення нового, яким слід відмовити в частковому задоволенні позову.

З огляду на підпункти «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Прокуратурою Тернопільської області згідно з платіжного доручення від 17 січня 2019 року за № 22 за подання апеляційної скарги на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2018 року сплачено судовий збір у сумі 1152.60 грн.

Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області згідно з платіжного доручення від 19 лютого 2019 року за № 383 за подання апеляційної скарги на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2018 року сплачено судовий збір у сумі 1057,20 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивача звільнено від сплати судового збору, колегія суддів вважає, що судові витрати, понесені Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області та прокуратурою Тернопільської області, підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та прокуратури Тернопільської області - задовільнити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2018 року в частині задоволення позову - скасувати та прийняти в даній частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сплачений прокуратурою Тернопільської області судовий збір у сумі 1152.60 грн. та Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області судовий збір у сумі 1057.20 грн. - компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 03 червня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи