Справа № 521/8586/19
Провадження №2-о/521/210/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

24 травня 2019 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі та Комунальна установа «Міський психіатричний центр м. Одеси», про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявника звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, згідно якому просить встановити, що її син ОСОБА_2 страждав тяжкою хворобою і повинен бути визнаний дитиною-інвалідом до шестирічного віку. Далі в заяві вказує, що вона цією заявою оскаржує «заключение ВКК».

Цей факт заявнику необхідно встановити для одержання пенсійного забезпечення у пільговому порядку.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано: При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Також указано, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

На підставі цієї Постанови в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122( нова редакція ч.1ст.186) ЦПК, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній. Також не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: 3) групи інвалідності та часу її настання;

На підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Така відмова, на думку суду, буде відповідати вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якій в п.1 указано, що в порядку окремого провадження розглядаються такі справи, якщо встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право, а в п. 2 указано, що відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена до суду.

Частинами 1 і 2 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 293 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Крім того, заявник просить встановити, що її син ОСОБА_2 страждав тяжкою хворобою і повинен бути визнаний дитиною-інвалідом до шестирічного віку. Далі в заяві вказує, що вона цією заявою оскаржує «заключение ВКК». Тому фактично в даному випадку є спір про право на отримання пенсійного забезпечення у пільговому порядку та оскарження рішення ВКК (зараз МСЄК), який розглядається у порядку адміністративного судочинства.

У постанові ВП ВС від 12 грудня 2018 року по справі про оскарження фізичною особою рішення МСЄК вказала - «У спірних правовідносинах відповідач, який перебуває у віданні МОЗ, наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем його права на пенсійне забезпечення і мають обов`язковий характер для інших суб`єктів владних повноважень.

Тому доводи позивача у касаційній скарзі про необхідність розгляду справи за правилами цивільного судочинства з огляду на п. 10 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 1 березня 2013 року Велика Палата Верховного Суду вважає необґрунтованими.

З огляду на вказане, спір про оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених МСЕК, є публічно-правовим і має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. До того ж, це правило закріплене у п.9 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законом встановлено інший порядок встановлення інвалідності, при незгоді з рішенням відповідної медичної комісії.

Тому, заява про встановлення такого факту не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 та п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст.ст. 293, 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі та Комунальна установа «Міський психіатричний центр м. Одеси», про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику можливість звернення з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Одеського окружного адміністративного суду.

Повернути заявнику судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., сплачену по квитанції №20 від 22.12.2018 року, отримувач УК у м. Одеса Малиновський район 22030001, код отримувача 38016923, банк отримувача 899998.

Цю ухвалу невідкладно надіслати представнику заявника разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15 - денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя