23 травня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Капітонова В. І. при секретарі Гречка К. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.
Згідно з анкетою - заявою позичальника № б/н від 09.02.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі визначеному умовами договору.
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», про що свідчить її підпис на анкеті-заяві № НОМЕР_1 про приєднання до умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку наданих позивачем до позовної заяви, а тому суд дійшов висновку, що між ОСОБА_1 і банком укладено договір.
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видана виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Стаття 263 ЦПК України наголошує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Цивільний кодекс України визначає положення про спадкування та регулює питання, які виникають в порядку спадкування.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначав, що обов`язки за кредитним договором відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України перейшло спадкоємцям ОСОБА_1 Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та вони є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджує копії паспортів.
Оскільки зі смертю ОСОБА_3 зобов`язання щодо повернення кредиту входить до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.
Так, статтею 1281 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою ст. 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги.
Згідно із ст. 1282 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщину.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцями у натурі.
Тобто, ст.ст. 1281, 1282 ЦК України чітко визначено дії спадкоємця, якщо йому відомо про борги спадкодавця, дії кредитора спадкодавця та умови пред`явлення вимог до спадкоємців.
Таким чином, спадкоємці боржника, довідавшись про вимоги кредитора, зобов`язані такі вимоги задовольнити у добровільному порядку, а у разі відмови кредитор має право звернутись до суду для примусового задоволення своїх законних вимог.
Суд не погоджується із твердженням представника позивача, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та вони є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджує копії паспортів, з огляду на наступне.
В матеріалах справи наявні копії паспортів на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Так, згідно з копією паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Селидівським МВ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Дата посвідчення копії зазначена 26.01.2010 року.
Згідно з копією паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Гірницьким МВМ Селидівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата посвідчення копії зазначена 20.11.2009 року.
Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_5 , виданого Селидівським МВ ДМС України в Донецькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата посвідчення копії зазначена 27.03.2018 року.
Разом з тим, суд вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, направив запит до Відділу реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради щодо встановлення місця реєстрації ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .
Згідно з довідками Відділу реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради, виданих 12.10.2018 року за №08-4/1228 і за №08-4/1229, відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , 1973 року народження, і ОСОБА_3 відсутні.
Суд звертає увагу, що копії паспортів на ім`я ОСОБА_3 і ОСОБА_2 посвідчені до настання смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посвідчення ж копії паспорту на ім`я ОСОБА_3 здійснено друкованим шляхом на окремій частині аркуша.
Також, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3
Суд зауважує, що позивач своїм правом не скористався та не звернувся до суду із клопотанням про витребування спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Окрім іншого, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем 05.04.2018 року на адресу Першої селидівської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України.
У позовній заяви позивач зазначав, що 17.05.2018 року позивачем було отримано відповідь Першої Селидівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_3 із заяви про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».
Разом з тим, матеріали справи не містять даної інформації.
Суд звертає увагу, що претензію ОСОБА_3 і ОСОБА_2 кредитором направлено за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як у позові зазначено, що вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення претензії кредитором спадкоємцям.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено факт того, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями є ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .
Враховуючи обставини справи та після визначення кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач має право пред`явити позов із вимогою про накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя В. І. Капітонов