Справа № 357/8966/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

27.05.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубановська І. Д. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,установив, що:

згідно позовної заяви ОСОБА_1 просив: змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2016 року; стягувати із ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Серед підстав позову зазначав, що з часу ухвалення рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2016 року, декретна відпустка ОСОБА_2 закінчилась, вона має можливість працювати, їхня донька народила сина, в зв`язку із чим він має нести додаткові витрати на його утримання та до сімейного законодавства внесено зміни, якими збільшений мінімальний розмір аліментів з 30 % до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно відзиву, ОСОБА_2 просила позов залишити без задоволення, посилаючись на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень, її матеріальний стан не змінився, сина їхньої доньки має утримувати батько.

31.10.2018 року відкрите провадження.

26.11.2018 року розгляд справи відкладений, за клопотанням відповідача, яка не отримувала позовну заяву з додатками та потребувала часу для підготовки відзиву.

14.01.2019 року розгляд справи відкладений, за клопотанням позивача, який обґрунтував його сімейними обставинами.

27.03.2019 року розгляд справи відкладений у зв`язку із неявкою позивача, без поважних причин.

27.05.2019 року розгляд справи відбувся за відсутності відповідача, яка надала відзив, повідомлялась про час та місце розгляду належним чином, причини неявки не повідомила.

В ході розгляду справи суд заслухав позивача, дослідив письмові докази, які містяться в матеріалах справи, після чого видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Із письмових доказів встановлено, що сторони мають спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2016 року відповідач має сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 народила сина ОСОБА_7 .

Згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї № 1500 від 31.07.2018 року виданої управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області разом з позивачем проживають донька ОСОБА_6 , онук ОСОБА_8 .

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики Верховного Суду при розгляді позовів про зміну розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі № 138/594/17).

Отже при розгляді даної справи суд має врахувати положення ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно практики Верховного Суду зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України (постанова Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі № 459/2181/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що серед підстав зміни розміру аліментів, позивач зазначає: закінчення декретної відпуски відповідача, народження їхньою донькою сина та зміна мінімального розміру аліментів.

Суд зазначає, що за законом обов`язок утримувати дітей лежить на батьках, дід та баба не зобов`язані утримувати своїх внуків. Зміна мінімального розміру аліментів не є підставою для їх збільшення.

Отже, в цій частині позов є безпідставним.

В свою чергу, коли Білоцерківським міськрайонним судом Київської області вирішувалось питання про стягнення із відповідача аліментів, враховано її перебування у відпустці для догляду за донькою від іншого шлюбу, з 14.01.2015 року до 07.11.2017 року.

Встановлено, що відпустка відповідача закінчилась.

Отже, її матеріальний стан змінився.

Розмір аліментів, який сплачує відповідач, є меншим за мінімальний розмір аліментів встановлений законом станом на час розгляду справи, є недостатнім, аби забезпечувати належним чином дитину їжею, одягом та іншими базовими потребами.

Наявність іншої дитини не звільняє відповідача від утримання своєї спільної із відповідачем доньки.

За таких обставин, позов слід задовольнити.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За такого рішення, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2016 року.

Стягувати із ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини її доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження починає свій перебіг з дня складання повного рішення суду та може бути поновлений на підставах визначених ч. 2,3 ст. 354 ЦПК України.

Скорочене рішення складене та проголошене 27.05.2019 року.

Повне рішення суду складене - 13.06.2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська