УХВАЛА

07 червня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН-ДНІПРО» про скасування заходів забезпечення позову по справі за заявою відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Причорномор`я» (49005, Україна, м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 33, МФО 306759, код ідентифікаційний код 23928584) правонаступник (Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН-ДНІПРО», 49000, Україна, м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 77/323, ідентифікаційний код 372756670) по цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Причорномор`я» до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми і по зустрічному позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Причорномор`я» про визнання угоди недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ КБ «Причорномор`я» 15 листопада 2005 року звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по кредиту.

ВАТ КБ «Причорномор`я» 07 квітня 2006 року звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою про забезпечення позову та накладення арешту на майно і автомобіль громадянина ОСОБА_1 , оскільки неприйняття таких заходів може призвести до неможливості виконання рішення.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2006 року було накладено арешт шляхом заборони проводити будь-які дії: купівля-продаж, міна, оренда, дарування, обмін та ін. стосовно майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ): автомобіля „Форд Фокус, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 до розгляду справи по суті; накладено арешт шляхом заборони проводити будь-які дії: купівля-продаж, міна, оренда, дарування, обмін та ін. стосовно майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ): квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_1 до розгляду справи по суті.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2006 року справа була направлена за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2006 року об`єднано в одне провадження справу за позовом відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Причорномор`я» з заявою відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Причорномор`я».

06 вересня 2006 року Каламбет ОСОБА_2 . заявив зустрічний позов про визнання угоди недійсною.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2006 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Причорномор`я» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з позовними вимогами ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Причорномор`я» про визнання угоди недійсною.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2006 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року, позовну заяву задоволено. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ КБ «Причорномор`я» про визнання угоди недійсною відмовлено.

В процесі виконання судового рішення по справі неодноразово постановлялися різні судові рішення, в тому числі про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) з ВАТ КБ «Причорномор`я» на його правонаступника ТОВ «МЕРИДІАН-ДНІПРО».

ТОВ «МЕРИДІАН-ДНІПРО» звернулося до суду з заявами про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року затверджено мирову угоду в процесі виконання по справі. Провадження по справі закрито.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. В своїх заявах прохали розглядати вище вказане питання без їх участі. В зв`язку з наведеним суд вважає можливим розглядати це питання за їх відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 1 стаття 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 10 статті 158 ЦПК України передбачено, що у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи і заяви, надані та добуті докази, суд вважає можливим скасувати у повному обсязі вжиті заходи забезпечення, а саме: арешт шляхом заборони проводити будь-які дії: купівля-продаж, міна, оренда, дарування, обмін та ін. стосовно майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ): автомобіля „Форд Фокус, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 до розгляду справи по суті; арешт шляхом заборони проводити будь-які дії: купівля-продаж, міна, оренда, дарування, обмін та ін. стосовно майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ): квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_1 до розгляду справи по суті, вжиті ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2006 року, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року затверджено мирову угоду в процесі виконання по справі. Провадження по справі закрито, а тому з урахуванням вище викладеного та зазначеного у подальшій наявності цих заходів забезпечення позву на даний час немає потреби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН-ДНІПРО» задовольнити.

Скасувати у повному обсязі вжиті заходи забезпечення, а саме: арешт шляхом заборони проводити будь-які дії: купівля-продаж, міна, оренда, дарування, обмін та ін. стосовно майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ): автомобіля „Форд Фокус, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 до розгляду справи по суті; арешт шляхом заборони проводити будь-які дії: купівля-продаж, міна, оренда, дарування, обмін та ін. стосовно майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ): квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_1 до розгляду справи по суті, вжиті ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2006 року.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Антонюк