РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

при секретарі - Росовській О.Ю.,

із участю: - позивача ОСОБА_1 ,

- представників позивача ОСОБА_2 та Ткаченко Т.В. ,

- представника відповідача Щербаківського Г.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Цимбал Інни Володимирівни, Державної казначейської служби України та Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 26.11.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із цим позовом до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Цимбал І.В., Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди. У позовній заяві та відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 виклала наступну позицію. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року по справі №802/1068/18-а було визнано протиправною бездіяльність Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації щодо ненадання публічної інформації ОСОБА_1 , відповідно до її листа від 14.03.2018 року та невиконання обов`язку щодо оприлюднення інформації відповідно до статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації"; визнано протиправною бездіяльність начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Цимбал І.В. щодо нездійснення контролю за створенням системи обліку публічної інформації в Жмеринському районному відділі освіти Жмеринської районної державної адміністрації та не здійснення контролю за поданням публічної інформації на Єдиний державний веб-портал відкритих даних www.data.gov.ua., а також нездійснення контролю щодо оприлюднення публічної інформації відповідно до статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації"; визнано протиправною бездіяльність Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації щодо недотримання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 835 "Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних" у визначені строки. За період встановлення порушення прав позивача на отримання публічної інформації від відділу освіти позивач та представник позивача вимушені були прийняти участь у значній кількості справ, надсилали чисельні звернення на адресу суду, за власний кошт здійснювали чисельні поїздки до суду та за межі Вінницької області, щоб отримати необхідну інформацію. Стосовно дій відділу освіту за заявами позивача та представника вживались чисельні заходи реагування з боку державних інституцій, однак станом на 26.11.2018 року потрібна позивачу публічна інформація досі не надана. В результаті неналежних дій відділу освіти стан здоров`я позивача значно погіршився. Неналежні дії відділу освіти по справі призвели до додаткових хвилювань позивача щодо неможливості отримати належу публічну інформацію. При цьому згідно висновків лікарів, позивачу заборонено будь-яке хвилювання. В обгрунтування оспорюваної моральної шкоди вказав, що з боку позивача втрачено нормальні життєві зв`язки, було змінено налагоджений спосіб її життя, а це все разом призвело до того, що ОСОБА_1 вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї сім`ї; остання важко переживає ситуацію щодо невиконання судового рішення та внаслідок цього змушена була лікуватись; позивач вважає, що управління освіти умисно порушує конституційне право позивача на звернення до органів влади та на отримання інформації. Розрахунок розміру моральної шкоди у позові здійснено на підставі наказу Міністерства юстиції України від 30.07.2010 року№1722/5, яким затверджено "Перелік рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз", виходячи із розміру мінімальної заробітної плати та згідно вказаних методик складає 134028 грн., однак з врахуванням об`єктивності та обґрунтованості вважає, що стягненню з Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області та начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Цимбал І.В. підлягає по 10000 гривень з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди. Оскільки порушення прав позивача допущено органом державної влади, відповідачем є територіальний орган Державної казначейської служби, а шкода відшкодовується за рахунок держави. Вважав, що поданими відзивами відповідачі не спростували обставин завдання моральної шкоди позивачеві ОСОБА_1 ненаданням потрібної інформації, що стосувалась захисту родин інтересів, які були в позивача з числа мешканців Лука-Мовчанської сільської ради, рішення щодо чого постановлено 03.12.2018 року. Просить стягнути із Державної казначейської служби України шляхом зобов`язання списання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області суми моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 . Жмеринським районним відділом освіти Жмеринської районної державної адміністрації та начальником Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Цимбал І.В. в сумі по 10000 гривень з кожного, на користь ОСОБА_1 , через списання з видатків Державного бюджету України у безспірному порядку, та в рахунок відшкодування суми моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації (а.с.1-9, 58-61).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.11.2018 року відкрито провадження у справі, призначивши її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, визнавши необхідним надання особистих пояснень позивачем ОСОБА_1 (а.с.21).

27.12.2018 року в межах строку подання відзиву від відповідачів Відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації та начальника відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації Цимбал І.В. надійшли відзиви на позовну заяву, за змістом яких останні просили відмовити у позовній заяві ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с.27-41, 42-56).

28.12.2018 року, згідно дати поштового відправлення, представник відповідачів Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та Державної казначейської служби України - Бубела Н.А. подав відзив на позовну заяву, за змістом якого просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі та розгляд справи здійснювати без його участі (а.с.79-84).

08.01.2019 року судом отримано повторна відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив, за змістом якої остання вказала, що бажає взяти участь у судовому засіданні через свого представника ОСОБА_2, який під час відповідного судового засідання надасть відповідні пояснення стосовно законного права ОСОБА_1 на звернення із даним позовом до суду. Просила суд визнати поважність підстав пропуску подання відповіді на відзив, прийняти дану відповідь на відзив та врахувати її при винесені судового рішення (а.с.57-61).

11.01.2019 року, згідно дати поштового відправлення, відповідачі Відділ освіти Жмеринської райдержадміністрації та начальник відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації Цимбал І.В. подали до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.94-105, 106-117).

25.01.2019 року судом отримано клопотання відповідача Відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації щодо виклику до суду позивача ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень (а.с.122-131), а також клопотання про призначення судово-психологічної експертизи (а.с.133-138).

13.02.2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшло заперечення щодо змісту клопотання відповідача про призначення експертизи за змістом якої остання просила відмовити у задоволенні клопотання відповідача (а.с.146-149).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 14.02.2019 року судове засідання відкладено на 20.03.2019 року з повторним викликом учасників справи, визнавши обов`язковим надання особистих пояснень позивачем ОСОБА_1 та клопотання відповідача Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації про призначення у справі судово-психологічної експертизи повернуто заявнику, оскільки воно подано у строк, який перевищує визначений судом відповідачам на подання відзиву та посилання на докази, якими він обгрунтовується. За змістом клопотання та з пояснень представника відповідача не встановлено об`єктивних непред`явлення даного клопотання у відведений строк та поважних причин, що унеможливлювали його подання незалежно від волевиявлення заявника.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 20.03.2019 року розгляд справи відкладено на 03.05.2019 року з повторним викликом учасників справи, визнавши обов`язковим надання особистих пояснень позивачем ОСОБА_1

03.05.2019 року розгляд даної справи не відбувся у зв`язку із перебування судді у відпустці, а тому наступне судове засідання було призначено на 07.06.2019 року.

У судовому засіданні 07.06.2019 року позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, пояснивши, що має родина в с.Лука-Мовчанська Жмеринського району, у яких є неповнолітня дитина, яка відвідувала заняття у місцевій школі, поки ту не закрила начальник Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА Цимбал І.В. Дана ситуація дуже її засмутила, а тому не змирившись з цим, вона вимушена була звертатися до відділу освіти із запитами, щоб прояснити щось у цій справі. Проте начальник Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА ніяк не реагувала на її запити та не надала вичерпної відповіді з приводу відновлення роботи місцевої школи в с.Лука-Мовчанська Жмеринського району. Зазначила, що неналежні дії відділу освіти по справі призвели до виникнення додаткових хвилювань щодо неможливості отримати належу публічну інформацію, при цьому згідно висновків лікарів, їй взагалі заборонено будь-яке хвилювання. А тому вона хоче, щоб Жмеринський районний відділ освіти Жмеринської РДА та його начальник їй виплатили суму моральної шкоди в розмірі 20000 грн., так як вона втратила багато здоров`я внаслідок цих хвилюваннями. Зауважила, що до виникнення даної ситуації на проблеми із здоров`ям вона не скаржилась.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав думку позивача, додавши, що начальник Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА Цимбал І.В. систематично порушує законодавство, підтвердженням чого є дванадцять судових рішень, в яких визнається протиправною її бездіяльність. Пояснив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для цього достатньою підставою є сама констатація факту щодо порушення права людини на отримання інформації, а в даному випадку мало місце порушення права ОСОБА_1 на отримання публічної інформації. Зазначив, що ненадання інформації спричинило моральні страждання, а саме погіршився стан здоров`я позивача, яка у 2017 році лікувалась, та згідно висновку лікарів їй було рекомендовано уникати психоемоційних навантажень. Ці хвилювання тривають досі. Позивач внаслідок протиправних дій відповідачів вимушена була змінити свій звичний спосіб життя, остання додатково зверталась до органів держави та судові інстанції, хвилювалася, внаслідок чого вживала заспокійливі засоби та лікувалася, а якби була надана запитувана інформація, то таких наслідків би не було. Повідомив, що відділ освіти Жмеринська райдержадміністрації є органом державної влади, тому відшкодування шкоди має здійснюватись за рахунок коштів держави Україна в особі Державного казначейства України, яке є розпорядником коштів та визначене відповідачем у справі. У бюджеті України у додатку №3 передбачені видатки за кодом 350403 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої громадянину незаконними діями органів влади. Державна казначейська служба здійснює свої повноваження через відповідні територіальні органи, до яких відноситься Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області. Щодо розмежування оспорюваної моральної шкоди зазначив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду визнано бездіяльність обох відповідачів, відтак вони звертаються із позовом і до юридичної особи, і до посадової особи. Просив задоволити позов в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко Т.В. в судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги, вказавши, що є рішення адміністративного суду, яке набуло законної сили, про протиправність дій відповідачів Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА та начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА Цимбал І.В. Дані протиправні дії завдали моральних страждань позивачу. Європейська практика йде шляхом того, що наявність протиправних дій презюмує наявність моральної шкоди. Національне законодавство визначає, що моральна шкода полягає, зокрема, в моральних стражданнях, а це те, що не обов`язково потрібно доводити, це те, що людина відчуває і власне на своє внутрішнє переконання оцінює розмір завданої моральної шкоди, що зробила позивач. Наявність моральної шкоди є, її розмір на свій погляд позивач озвучила, а згідно законодавства наявність моральної шкоди та її розмір встановлюється судом. Просила задоволити позовні вимоги позивача.

У відзивах на позов (а.с.27-40, 42-55), запереченні на відповідь на позовну заяву (а.с.94-105, 106-117) та у судовому засіданні представник відповідача Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА - Щербаківський Г.Г. виклав наступну позицію. Позивач ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів щодо підстав стягнення моральної шкоди завданої неправомірними діями та неправомірною бездіяльністю відповідачів. В позовній заяві позивач належним чином не обґрунтовує свої вимоги, не надає докази для обґрунтування позову згідно норм ст.76-81 ЦПК України Твердження позивача про те, що її представнику ОСОБА_2 не була надана можливість оглянути паперову систему обліку публічної інформації не відповідає дійсності, оскільки така можливість надавалась тричі, однак ні позивач, ні її представник не прийшли до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА. Зауважив, що згідно вимог закону України «Про доступ до публічної інформації» та роз`яснень постанови Пленуму ВАСУ від 29.09.2016 року №10 розпорядником інформації є суб`єкт владних повноважень: органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади АРК, інші суб`єкти, що здійснють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими до виконання, а не керівники зазначених органів державної влади та інших державних органів, які як фізичні особи не є розпорядниками публічної інформації, у даному випадку відділ освіти Жмеринської РДА є розпорядником інформації, а не начальник відділу освіти Жмеринської РДА Цимбал І.В. Відділом освіти облік публічної інформації забезпечується шляхом ведення журналу реєстрації вхідної та вихідної документації до травня 2018 року. З 1 травня 2018 року забезпечено функціонування системи обліку документів, яка містить публічну інформацію та знаходиться у володінні відділу освіти, на офіційному веб-сайті відділу у розділі "Публічні документи та звіти" у відкритому доступі з можливістю їх завантаження. Вказав, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди несвоєчасним розглядом та несвоєчасним наданням відділом освіти Жмеринської РДА відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповіді на п.1 та п.2 заяви позивача ОСОБА_1 від 14.03.2018 року. Позивач обґрунтувала заподіяну їй моральну шкоду виключно словами, що містяться у позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації у сумі 20000 гривень, не доведеного самого факту існування моральних та фізичних страждань від несвоєчасного розгляду її звернення, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Наведені у позові нормативно-правові акти, судова практика не мають відношення до предмету позову, а тому застосуванню не підлягають. У відповіді на відзив позивач не надає жодного документу, що підтверджує її родинні зв`язки з одним з учнів Лука-Мовчанської загальноосвітньої школи, законні права якого, на думку позивача, були порушені рішенням 11 сесії 7 скликання Лука-Мовчанської сільської ради від 24.03.2017 року "Про зміну назви (реорганізації) Лукомовчанської загальноосвітньої школи 1-2 ступенів". Також позивач не надає жодних доказів порушення будь-яких законних прав даного учня. Повідомив, що вкахану школу закрила Лука-Мовчанська сільська рада Жмеринського району, тому що там було всього 30 учнів та 20 вчителів, а для фінансування цієї школи потрібно виділяти щороку 2,5 млн. гривень. Є чіткі норми закону України "Про освіту", де зазначено, що якщо в класі навчається менше п`яти учнів, то така школа підлягає закриттю. Проте, неможливо сказати, що діти залишились без освіти, так як їх перевели до іншої школи в с.Кацмазів, куди щодня останніх возить шкільний автобус. Тобто, зважаючи на це, належним відповідачем взагалі має бути Лука-Мовчанська сільська рада. Просив в позові відмовити у повному обсязі.

Представник відповідачів Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та Державної казначейської служби України (а.с.85-86) у відзиві на позовну заяву (а.с.80-84) виклав наступну позицію. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнаються у повному обсязі. Позивачем не зазначено жодних підстав, передбачених ст.ст. 1167, 1172, 1173 ЦК України, які б надавали йому право на відшкодування моральної шкоди. Обов`язок доказування наявності моральної шкоди та її розміру покладається на позивача, яка не надала будь-яких переконливих доказів, які б вказували на те, що внаслідок такої бездіяльності, вона дійсно зазнала душевних страждань, яким чином порушились її соціальні зв`язки та звичний спосіб життя, переконливих доказів завдання шкоди її здоров`ю, внаслідок якої вона зазнає сильних душевних страждань, погіршення стану здоров`я, внаслідок неправомірних дій відділу освіти, що полягали у ненаданні публічної інформації, та невиконання судового рішення. Відсутній обґрунтований розрахунок суми 20000 гривень, яку позивач визначила як розмір відшкодування моральної шкоди. Незрозуміло, чому позивач визначила Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області у якості відповідача. Просила в позові відмовити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати у відсутність представників Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та представника Державної казначейської служби України.

Відповідач Цимбал І.В. , представники відповідачів - Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області за їх належними викликами в судове засідання не з`явились, у відзиві на позовну заяву розгляд справи просили здійснювати у відсутність представників.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.223 ЦПК не встановлено, а тому судом з врахуванням думок присутніх учасників ухвалено проводити розгляд справи у відсутність вказаних відповідачів, які не з`явились.

На підставі пояснень сторін, безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів, судом встановлено наступні фактичні обставини.

Згідно копії акта огляду МСЕК №241 від 05.02.2014 року (а.с.10) позивач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи загального захворювання безстроково.

Згідно копії виписки з історії хвороби №5010 (а.с.11) позивач ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 03.10.2017 по 19.10.2017 року у неврологічному відділенні Вінницького обласного клінічного госпіталя ветеранів війни та їй рекомендовано уникати психоемоційних перевантажень, призначено лікування.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року у справі №802/1068/18-а позов ОСОБА_1 до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації; начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації Цимбал І.В. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації щодо ненадання публічної інформації ОСОБА_1 , відповідно до її листа від 14.03.2018 року та невиконання обов`язку щодо оприлюднення інформації відповідно до статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації"; визнано протиправною бездіяльність начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації Цимбал І. В . щодо нездійснення контролю за створенням системи обліку публічної інформації в Жмеринському районному відділі освіти Жмеринської районної державної адміністрації та нездійснення контролю за поданням публічної інформації на Єдиний державний веб-портал відкритих даних www.data.gov.ua., а також нездійснення контролю щодо оприлюднення публічної інформації відповідно до статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації"; визнано протиправною бездіяльність Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації щодо недотримання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №835 "Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних" у строки, визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №835 (а.с.12).

Тобто вказаним судовим рішенням поновлено право, оспорюване позивачем ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації та його начальника, що тривала з 14.03.2018 року.

Позивач наполягає на спричиненні їй бездіяльністю Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації та його начальником Цимбал І.В., що встановлена рішенням від 21.06.2018 року, моральної шкоди, яку нею оцінено у 20000 грн.

Суд відхиляє як докази заподіяння моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 звернення останньої (а.с.13-15), якими в 16.10.2018, 24.09.2018, 10.09.2018, 14.09.2018, 26.09.2018, 20.09.2018 року скарги ОСОБА_2 стосовно неналежного на його думку розгляду звернень і запитів на отримання публічної інформації направлено за підсудністю, оскільки судом не встановлено належності даних скарг до часу встановленої рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 р. бездіяльності відділу освіти Жмеринської РДА, що тривала з 14.03.2018 року, а також не вбачаються результати вирішення по суті вказаних скарг позивача.

Суд відхиляє як докази заподіяння моральної шкоди квитки на проїзд у громадському транспорті (а.с.16 на звороті), оскільки судом не встановлено їх належності до особи позивача ОСОБА_1 , частина квитків містить прізвище ОСОБА_2 , частина квитків для проїзду сполученням Київ Пас. - Гречани, частина квитків взагалі нечитабельна, та представником позивача не надано достатніх пояснень, із яких можна було б встановити належність даних квитків до предмету спору у справі, що розглядається, надто з урахуванням предмету спору щодо моральної (немайнової) шкоди, яка не може ототожнюватись із матеріальними витратами на проїзд.

Суд відхиляє як докази заподіяння позивачу моральної шкоди доводи щодо погіршення стану здоров`я позивача ОСОБА_1 , чеки (а.с.16), та копії рецептів (а.с.18-19, 64-66) на придбання ліків, оскільки як пояснив представник позивача, ОСОБА_1 до лікарні з приводу погіршення стану здоров`я не зверталась, ліки їй прописані планово, однак вона їх приймає за необхідності, та така необхідність виникала під час бездіяльності відповідача. Натомість це твердження спростовується випискою з історії хвороби (а.с.11), у якій вказано курс лікування позивачки ОСОБА_1 як постійно, так і протягом 1-2 місяців після закінчення лікування. Окремих лікарських призначень у разі психоемоційних перевантажень дана виписка не містить.

Суд погоджується із аргументами відповідача Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про його неналежність до даного спору, виходячи із вимог ч.2 ст.25 Бюджетного кодексу України, п.п.2 п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, положень п. 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845. Так, відповідно до п.36 вказаного порядку у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

Суд визнає безпідставними тверждення відповідачів про те, що позивачем не надано доказів моральної шкоди, завданої бездіяльністю відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації та начальника відділу освіти Жмеринської РДА, оскільки позивачем надано суду копію рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 року, у якому суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації щодо ненадання публічної інформації ОСОБА_1 , відповідно до її листа від 14.03.2018 року та невиконання обов`язку щодо оприлюднення інформації відповідно до статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", щодо недотримання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10. 2015 року №835 "Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних" у визначені строки, а також протиправну бездіяльність начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації Цимбал І.В. щодо нездійснення нею контролю за створенням системи обліку публічної інформації в Жмеринському районному відділі освіти Жмеринської районної державної адміністрації та нездійснення контролю за поданням публічної інформації на Єдиний державний веб-портал відкритих даних www.data.gov.ua., а також не здійснення контролю щодо оприлюднення публічної інформації відповідно до статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", що і стало підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Суд визнає неаргументований заявлений до стягнення розмір моральної шкоди, яка у грошовому виразі ним обчислена у розмірі 20000 грн. із посиланням на наказ Міністерства юстиції України №1722/5 від 30.07.2010 року, яким затверджено "Перелік рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз", що вочевидь потребує застосування спеціальних знань, якими суд не володіє.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 , суд виходить із усталеної судової практики. Зокрема, згідно роз`яснень, що містяться у пунктах 3,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, також відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд при вирішенні даної справи враховує, що оскільки компенсація моральної шкоди відбувається на емоційному рівні людської свідомості, то розмір такої компенсації повинен бути достатнім, щоб викликати у потерпілого, або дозволити йому отримати у майбутньому позитивні емоції такої глибини і сили, які здатні у повному обсязі компенсувати, врівноважити ті негативні відчуття і переживання, в яких полягає моральна шкода.

Зокрема, суд враховує доведеність позивачем порушення його прав як отримувача публічної інформації, що призвело до душевних психоемоційних переживань, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю, вини у її заподіянні відділу освіти Жмеринської РДА та начальника відділу освіти Жмеринської РДА Цимбал І.В., що встановлено рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 р. у справі №802/1068/18-а, яке набуло законної сили, тривалість негативних наслідків, які виникли в результаті протиправного обмеження вказаними відповідачами прав позивача на доступ до публічної інформації за власним запитом чи у загальнодоступний спосіб за наслідком її оприлюднення на Єдиному державному веб-портал відкритих даних, вимушеність звернення із позовом до суду для захисту порушених прав, обставини чого зумовили зміну звичного способу життя.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також встановлених судом обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі по 1000 грн. з кожного відповідача

Суд відхиляє аргументи позивача та його представника, що викладені у додаткових письмових та підтримані в усних поясненнях щодо здійснення відділом освіти власних дискреційних повноважень в неналежний спосіб, маючи на увазі дискреційні повноваження у сфері надання відповіді на запит про публічну інформацію у п`ятиденний термін, встановлений законом та використання даних дискреційних повноважень свавільно, чим порушено принцип "Доброго врядування", зміст якого розкрито в зазначених у письмових поясненнях рішеннях Європейського суду з прав людини, оскільки позивачем не доведено які саме дискреційні повноваження відділу освіти Жмеринської РДА, а надто його начальника, при наявності встановленого законом обов`язку надати відповідь на публічну інформацію у чітко встановлений відповідним законом строк та яким чином належать до предмету доказування у справі, що розглядається з приводу відшкодування моральної шкоди при наявності судового рішення, яким констатовано факт протиправної бездіяльності органу влади.

Таким чином судом встановлено порушення відділом освіти Жмеринської райдержадміністрації та індивідуально начальником відділу освіти Жмеринської райдержадміністрації прав позивача на вчасне отримання відповіді на запит щодо отримання публічної інформації, заподіяння цією протиправною бездіяльністю моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 у виді моральних страждань (переживань), причинний зв`язок між бездіяльністю та отриманою моральною шкодою, а відтак право позивача ОСОБА_1 підлягає судовому захисту шляхом відшкодування моральної шкоди за рахунок держави, оскільки вона спричинена бездіяльністю органу державної влади та посадовою особою органу державної влади, шляхом стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на її користь коштів, у розмірі, що визначені рішенням суду в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд застосував норми права, які регулюють спірні правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, на які також посилались і сторони у справі.

Відповідно до положень ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів..

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст.25, п. 9 розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного Кодексу України, п.35,38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 03.08.2011 року №845, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом, за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, а тому звільнена від сплати судового збору, відповідач є органом влади, а тому судові витрати у даній справі підлягають віднесенню за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.56 Конституції України, ст.1, 11, 16, 23, 1173, 1174 ЦК України, ст.25 п.9 розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного Кодексу України, п. 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, ст.3, 10, 12, 13, 76-81, ч.4 ст. 82, 89, 141, 263-265, 273, 354, п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовлити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України (м.Київ, вул.Бастіонна, 6, ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) 1000 (одну тисячу) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації.

Стягнути з Державної казначейської служби України (м.Київ, вул.Бастіонна, 6, ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) 1000 (одну тисячу) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Цимбал Інни Володимирівни.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати із сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду набуває законної сіли після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти знів з дня складення поного судового рішення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Повне судове рішення було складено 13.06.2019 року.

Суддя Вернік В.М.