Справа № 500/1071/19
Провадження № 2/500/1713/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 05.06.2019 року уточнила та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/3 частку грошових коштів, які зберігаються у ТВБФ Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 та на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_4 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та грошові вклади, які розміщені на рахунках №№ НОМЕР_2, НОМЕР_1 , Д-045, та зберігаються у ТВБФ Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України». Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являються:

дружина ОСОБА_4 ; син ОСОБА_2 ; син ОСОБА_3 ; донька ОСОБА_6 . ОСОБА_4 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із спадкодавцем не мешкали та з заявами про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з надвірним спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; грошових коштів, які зберігаються у ТВБФ Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 та на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_4 . Відповідно до заповіту від 17.10.2006 року, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 206, ОСОБА_4 заповіла належний їй будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , належну їй на праві особистої власності земельну ділянку розміром 3,04 га на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3 , виданий 06.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_4 , виданий 26.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області - ОСОБА_3 , належну їй на праві особистої власності земельну ділянку розміром 3,04 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 , виданий 06.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_6 , виданий 26.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, які вона одержала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 , грошовий вклад по рахунку № НОМЕР_2 і грошові вклади по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_14 , які вона одержала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в ощадбанку № 6708/09 міста Ізмаїл Одеської області - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в рівних частках. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, і таким чином прийняли спадщину. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, відсутній.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнали та просять справу розглянути за їх відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом встановлено, що згідно записів з погосподарської книги № 6 виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями станом на 14.04.1991 року двір відноситься до типу колгоспного і на цю дату в будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_5 належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1107 від 10.12.2018 року.

Крім того, ОСОБА_5 належать грошові вклади, які зберігаються у ТВБФ Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 , що підтверджено довідкою АТ «Державний ощадний банк України» від 23.05.2019 року №46-07/4181/11803БТ.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 15.06.2004 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; грошові вклади, які зберігаються у ТВБФ Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55665687 від 29.03.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являються: дружина ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_9 , виданим 04.02.1960 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; син ОСОБА_2 ; син ОСОБА_3 ; донька ОСОБА_6 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 1107 від 10.12.2018 року, наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із спадкодавцем не мешкали та з заявами про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , виданого 30.07.2007 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; грошові кошти, які зберігаються у ТВБФ Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 та на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 17.10.2006 року, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 206, ОСОБА_4 заповіла належний їй будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , належну їй на праві особистої власності земельну ділянку розміром 3,04 га на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3 , виданий 06.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_4 , виданий 26.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області - ОСОБА_3 , належну їй на праві особистої власності земельну ділянку розміром 3,04 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 , виданий 06.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_6 , виданий 26.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, які вона одержала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 , грошовий вклад по рахунку № НОМЕР_2 і грошові вклади по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_14 , які вона одержала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в ощадбанку № 6708/09 міста Ізмаїл Одеської області - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в рівних частках.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55665771 від 29.03.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_4 від 17.10.2006 року, зареєстрований за № 206, не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту після померлої ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено відповідними заявами в матеріалах спадкової справи, тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважаються такими, які прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. за №929/02-14 від 27.02.2019 року позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, відсутній.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 200, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1234, 1235, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/3 частку грошових коштів, які зберігаються у ТВБФ Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 та на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.06.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар