Справа № 2-403/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Ваврушак Н.М., за участю секретаря Нестеренко В.В., представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника неповнолітнього відповідача ОСОБА_6 , представника третьої особи ОСОБА_7 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом:

- ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , треті особи Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Літвінова І.І. Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, визнання заповіту частково недійсним;

- ОСОБА_13 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 треті особи ОСОБА_14 , Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Літвінова І.І., ОСОБА_12 , про виділення частки з спільного майна подружжя, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, визнання заповіту частково недійсним, визнання договору купівлі-продажу, дарування квартири недійсним, -

- ОСОБА_9 до ОСОБА_8 треті особи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Літвінова І. І., про встановлення факту придбання нерухомого майна для спільної діяльності, визнання права власності та визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_8 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Літвінова І.І. про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_15 померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2000 року по 31.08.2009 року, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя: нежитлового приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ; домоволодіння та земельної ділянки що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 ; визнання заповіту частково недійсним; визнання права власності на 1/2 частину автозапчастин на суму 61 331,53 грн., стягнувши на її користь грошову компенсацію та на користь її неповнолітнього сина ОСОБА_12 - 15 332,88 грн. В обґрунтування позову вказано, що вона ОСОБА_8 проживала з ОСОБА_15 з 2000 року та у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_16 , вони проживали у квартирі по АДРЕСА_4 та разом купували нерухоме майно та автозапчастини для продажу у магазині. Просить визнати заповіт частково недійсним з підстав того, що вказане майно є спільною сумісною власністю.

Позивач ОСОБА_13 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про виділення частки з спільного майна подружжя та про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя: нежитлового приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , гаражу № НОМЕР_1 розташованого в гаражно-будівельному кооперативі «Південний в м . Кривому Розі , квартири АДРЕСА_7 та виділення із спільного сумісного майна подружжя меблі: столовий гарнітур з червоного дерева «Фокшані» та спальний гарнітур з червоного дерева «Режансі»; визнання заповіту частково недійсним, визнання договору купівлі-продажу та дарування квартири АДРЕСА_7 недійсним. В обґрунтування позову вказано, що вона перебувала у шлюбі з померлим ОСОБА_15 та за той час було придбане майно, яке є спільним сумісним майном, договори купівлі-продажу та дарування квартири по АДРЕСА_8 є недійсними так як вони укладалися її чоловікам фіктивно. Просить визнати заповіт частково недійсним з підстав того, що вказане майно є спільною сумісною власністю.

Позивач ОСОБА_9 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_8 про встановлення факту придбання нерухомого майна для спільної діяльності, а саме квартири АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , квартири АДРЕСА_11 , квартири АДРЕСА_12 , квартири АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 та домоволодіння з земельною ділянкою розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та визнання права власності на 37/100 частини в спільній власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_16 загальною площею 332,4 кв. м. АДРЕСА_6 ; на 1/2 частину на домоволодіння розташоване на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_6 ; на 1/2 частину на квартиру АДРЕСА_15 ; та визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову вказано, що він, син померлого ОСОБА_15 та разом із своїм батьком займався підприємницькою діяльністю, для розвитку бізнесу було придбане нерухоме майно. Просить суд визнати заповіт від 15.08.2009 року - недійсним з підстав того що його батько мав онкологічне захворювання та приймав наркотичні препарати, а тому його поведінка була неадекватною та такою що унеможливлює в повній мірі керувати своїми діями. Окрім того, вказано, що при житті батько зазначав про те, що бізнес є спільний з сином ОСОБА_9 та він йому залишиться після смерті.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без укладення шлюбу; визнання права власності на частину спільного сумісного майна чоловіка та жінки, котрі проживали без укладення шлюбу; визнання права власності на частину спільного майна; визнання заповіту частково недійсним; про визнання права власності на обов`язкову частку у спадковому майні. В обґрунтування позову вказували, що з ОСОБА_15 - ОСОБА_8 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з лютого 2000 року, проживали з ним однією сім`єю в належній йому квартирі АДРЕСА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_8 та ОСОБА_15 народився син ОСОБА_12 .

ОСОБА_8 та ОСОБА_17 з лютого 2000 року по день його смерті вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет. ОСОБА_15 був зареєстрований як приватний підприємець, займався підприємницькою діяльністю і з цієї діяльності мав певний доход. ОСОБА_8 працювала старшим слідчим Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровської області і отримала всього заробітної плати за період з 1 лютого 2000 року по 1 березня 2006 року в сумі 42491,74 грн. Факт сумісного проживання однією сім`єю з ОСОБА_18 . без укладення шлюбу підтверджується поясненнями свідків, свідоцтвом про народження сина ОСОБА_12 та іншими доказами.

31.12.1998 року ОСОБА_15 купив квартиру АДРЕСА_9 .

Під час спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_15 за сумісні кошти придбали в будинку АДРЕСА_6 для сумісного користування декілька квартир, а саме:

-двохкімнатну квартиру АДРЕСА_16 7593 грн., договір купівлі-продажу цієї квартири був посвідчений 20 червня 2000 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Хроленко М.В.

-квартиру АДРЕСА_17 за 3000 грн., договір купівлі-продажу цієї квартири був посвідчений 9 лютого 2001 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І.

*квартиру АДРЕСА_18 за 9000 грн., договір купівлі-продажу цієї квартири був 19 квітня 2002 року посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І.

*квартиру АДРЕСА_19 за 11499 грн., договір купівлі-продажу цієї квартири був посвідчений 7 червня 2002 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Хроленко М.В,

*квартиру АДРЕСА_20 9518 грн., договір купівлі-продажу цієї квартири був 25 січня 2003 року посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І.

*квартиру АДРЕСА_21 за 11848 грн., договір купівлі-продажу цієї квартири був 1 жовтня 2003 року посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І.

Всі ці квартири були зареєстровані на ОСОБА_15 , і, оскільки він займався підприємницькою діяльністю, в подальшому з згоди ОСОБА_8 вони були об`єднані в єдине нежитлове приміщення АДРЕСА_10 , яке використовувалось ним як магазин непродовольчих товарів.

25 листопада 2002 року ОСОБА_15 виконавчим комітетом Криворізької міської ради було видане свідоцтво про право приватної власності на приміщення № 1,2,3 площею 127,1 кв. м., розташовані в будинку АДРЕСА_6 .

Дане приміщення було зареєстроване за ОСОБА_15 в КП КБТІ 25 листопада 2002 року в книзі № 10 н-31 за реєстровим № 4031.

16 червня 2006 року ОСОБА_15 було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно приміщення АДРЕСА_10 , загальною площею 332,4 кв. м., вбудоване в 1-й поверх 4-х поверхового житлового будинку. Свідоцтво про право власності було видано замість договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Хроленко М.В. 07.06.2002 року в реєстрі за № 682 та приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. 19.04.2002 року в реєстрі за № 2156, 25.01.2003 року в реєстрі за № 478, 01.10.2003 року в реєстрі за № 7850, а також замість свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення, виданого 25.11.2002 року виконавчим комітетом Криворізької міської ради на підставі рішення № 460 від 13.11.2002 року.

Вказане нежитлове приміщення зареєстроване в КП КБТІ 16 червня 2006 року в книзі № 10Н -31, номер запису 4031.

Нежитлові приміщення в будинку АДРЕСА_22 використовувалися ОСОБА_15 для своєї підприємницької діяльності, а його син відповідач ОСОБА_9 користувався частиною приміщень за договором позички, копію якого долучено до позовної заяви.

Крім того, 08 вересня 2005 року з ОСОБА_15 за сумісні кошти 42925 грн. - придбано будинок АДРЕСА_6 та земельну ділянку площею 0,1808 га за цією ж адресою. Покупцем житлового будинку та земельної ділянки вказаний ОСОБА_15 , договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською І.С.

26 липня 2005 року з ОСОБА_15 за сумісні кошти 16000 грн. купили нежитлове приміщення, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу цього нежитлового приміщення був посвідчений 26 липня 2005 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлака Р.О. Вказане нежитлове приміщення також було оформлено на ім`я співмешканця ОСОБА_15 і використовувалося ним як перукарня. Доход від діяльності магазину непродовольчих товарів та перукарні йшов у спільний з ОСОБА_15 . сімейний бюджет.

Крім того, в перукарню за адресою: АДРЕСА_1 вона з ОСОБА_15 за спільні кошти було придбане наступне обладнання та будматеріали для ремонту на суму 86892,90 грн.: водонагрівач Гореньє вартістю 804,10 грн., що підтверджується товарним чеком від 26.01.2006 року;кахель настінний та напільний на суму 7330 грн., що підтверджується товарним чеком від 10.07.2007 року;кондиціонер Маусго МА-24 Н8 вартістю 4400 грн. та теплову завісу вартістю 1380 грн., на загальну суму 5780 грн., що підтверджується накладною від 21 червня 2007 року; витяжка РАВЕК вартістю 3458 грн., що підтверджується накладною від 08.08.2007 року;

*крісло перукарське 5 шт., вартістю 8250 грн., мийка перукарська вартістю 3500 грн., кресло дитяче вартістю 480 грн., група педікюрна вартістю 1770 грн., табурет з контейнером вартістю 500 грн., а всього на суму 14500 грн., що підтверджується розхідною накладною від 08.03.2008 року; - стерилізатор вартістю 450 грн., що підтверджується товарним чеком від 16.12.2008 року;

*дарсонваль 4 пілота вартістю 870 грн., фен вартістю 1680 грн., машинка для стрижки вартістю 720 грн., на загальну суму 3270,80 грн., що підтверджується розхідною накладною від 31.03. 2008 року.

11 травня 2006 року за спільні кошти купили автомобіль "ДЕУ ЛАНОС" рік випуску 2002, реєстраційний номер НОМЕР_2 , договір купівлі-продажу був посвідчений на Товарній біржі "Золотий потік". Автомобіль був оформлений на ім`я ОСОБА_15 , але користувалися цим автомобілем удвох. 30 грудня 2008 року співмешканець видав довіреність позивачці на право керування цим автомобілем.

Крім того, ОСОБА_15 під час своєї підприємницької діяльності за період з 2005 року по 2008 рік придбав за сумісні з ним кошти автозапчастини на загальну суму 122 663,06 грн.

Так, у СПД ОСОБА_19 . 12.06.2008 ОСОБА_15 придбано автозапчастини на загальну суму 3270.00 грн., що підтверджується накладною №136 від 12.06.2008,

У ПП ОСОБА_20 за період з 2005 по 2007 рік ОСОБА_15 придбано акумулятори, технічні масла, фільтри та вода дисцилірована на загальну суму 78011.00 грн., що підтверджується накладними №98 від 17.05.2005, №144 від 10.06.2005, №57 від 22.03.2006 та №212 від 25.09.2007,

В ТОВ «МІРАЖ» (Запорізька область) в 2007році ОСОБА_15 придбано автозапчастини до автомобілів ВАЗ 2101-2121 на загальну суму 13153,50 грн., що підтверджується накладними від 09.08.2007, 16.08.2007 та 06.09.2007, які виписано працівниками вказаного товариства.

У ПП Луценка О.Г. в 2007 році ОСОБА_15 придбано автозапчастини до легкових автомобілів ВАЗ, ГАЗ на загальну суму 17913.00 грн., що підтверджується товарними чеками від 05.04.2007 року, 12.04.2007 року та 19.04.2007 року, які виписано вказаним підприємцем.

У СПД ОСОБА_21 в 2007 році ОСОБА_15 придбано мастила до автомобілів на загальну суму 10315.56 грн., що підтверджується дублікатами

видаткових накладних ВП- 0000194 від 15.03.2007 року, № ВП - 0000194 від 03.04.2007 року, № ВП - 0000201 від 11.04.2007 року, № ВП - 0000207 від

22.05.2007 року, № ВП - 0000211 від 21.06.2007 року, № ВП - 0000217 від 17.07.2007 року, № ВП - 0000228 від 21.08.2007, № ВП - 0000231 від 13.09.2007, № ВП -0000244 від 13.10.2007 року, № ВП - 0000249 від 20.11.2007 року, № ВП - 0000255 від 10.12.2007 року, які видано вказаним підприємцем. За видатковою накладною № ВП- 0000194 від 15.03.2007року ОСОБА_15 придбано на загальну суму 603.52 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000194 від 03.04.2007року ОСОБА_15 придбано на загальну суму 678,29 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000207 від 22.05.2007року, ОСОБА_15 придбано всього на 915,79 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000201 від 11.04.2007року ОСОБА_15 придбано всього на загальну суму 1225.01 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000217 від 17.07.2007року ОСОБА_15 придбано всього на загальну суму 943.22 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000228 від 21.08.2007року ОСОБА_15 придбано всього на загальну суму 620.18 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000231 від 13.09.2007року ОСОБА_15 придбано всього на загальну суму 967,50 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000244 від 13.10.2007 року , ОСОБА_15 придбано всього на загальну суму 1072,97 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000249 від 20.11.2007 року ОСОБА_15 придбано всього на загальну суму 1445,57 грн. За видатковою накладною № ВП- 0000255 від 10.12.2007 року ОСОБА_15 придбано всього на загальну суму 727,26 грн.

31 серпня 2009 року ОСОБА_15 помер. Після його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до заповіту, складеному померлим за життя і посвідченому 15 серпня 2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., ОСОБА_15 розпорядився майном, яке було зареєстроване на його ім`я , наступним чином :

- своїй дочці ОСОБА_11 заповів домоволодіння та земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 ; 1/4 частку нежилого приміщення, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 ; 1/3 частку земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,36 га, яка розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської Ради; 1/3 частку незавершеного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_23 .

- своєму сину ОСОБА_9 заповів 1/4 частку нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/3 частку земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,36 га, яка розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської Ради; 1/3 частку незавершеного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_23 .

- своєму сину ОСОБА_10 заповів 1/4 частку нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/3 частку земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,36 га, яка розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської Ради; 1/3 частку незавершеного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_23 .

-неповнолітньому сину ОСОБА_12 заповів квартиру, розташовану за адресою : АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 ; 1/4 частку нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . - ОСОБА_15 заповів автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС рік випуску 2002, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та син фактично прийняли спадщину, оскільки проживали і були зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем ОСОБА_15 .

Позивач, вважає, що померлий не мав права складати заповіт на все наступне майно, а саме на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; домоволодіння та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_6 ; автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС рік випуску 2002, реєстраційний номер НОМЕР_2 та нежиле приміщення, розташоване за адресою : АДРЕСА_6 . АДРЕСА_3 , оскільки вона має право на 1/2 частину цього майна, як співвласниця.

Оскільки покійний ОСОБА_15 заповів автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС рік випуску 2002, реєстраційний номер НОМЕР_2 позивачці і він перейде у її власність вона не оскаржує заповіт покійного в частині передачі цього автомобіля у її власність і вважає, що заповіт, складений померлим ОСОБА_15 і посвідчений 15 серпня 2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. повинен бути визнаний частково недійсним відносно 1/2 частини нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 ; 1/2 частини нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Після смерті ОСОБА_15 відповідач ОСОБА_9 самовільно розпорядився автозапчастинами , купленими ОСОБА_15 під час спільного проживання з ОСОБА_8 , в 2005-2008 роках на суму 122 663,06 грн.

Оскільки вищевказане майно було придбано під час фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_15 за сумісні кошти, воно є об`єктом права спільної сумісної власності. Тому відповідач ОСОБА_9 зобов`язаний сплатити половину вартості вищевказаних автозапчастин на суму 61331,53 грн. 122 663.06 грн.:2 =61331,53 грн.

На другу половину автозапчастин відкривається спадщина і оскільки вона не охоплюється заповітом, то спадкоємцями за законом у рівних частках є діти померлого, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та син ОСОБА_12 .

Тому частка кожного зі спадкоємців за законом у автозапчастинах складає в розмірі 15332,88 грн. із розрахунку 61331,53 грн.: 4 =15332,88 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_9 самовільно розпорядився автозапчастинами, він зобов`язаний сплатити на користь в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_12 грошову компенсацію вартості 1/4 частини цих автозапчастин на суму 15332,88 грн.

Просять суд встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_15 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , з лютого 2000 року по 31 серпня 2009 року ; визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , на 1/2частину домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 ; на 1/2частини нежилого приміщення, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 ; визнати заповіт, складений ОСОБА_15 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , і посвідчений 15 серпня 2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. частково недійсним відносно 1/2 частини нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2частини домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_6 ; 1/2частини нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; визнати за позивачем право на 1/2 частину автозапчастин на суму 61331,53 грн., стягнувши з відповідача ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 . їх грошову компенсацію; стягнути з ОСОБА_9 на користь позивача в інтересах

неповнолітнього спадкоємця ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 грошову компенсацію 1/2 частини автозапчастин на суму 15332,88 грн.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про застосування строків позовної давності до вимог позовної заяви ОСОБА_13 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки для даної категорії встановлюється законом трирічний строк позовної давності. З підстав того, що в судовому засіданні позивачка з зустрічним позовом ОСОБА_13 надавали пояснення, що вони неодноразово, як до розірвання шлюбу так і після його розірвання приїздила до м. Кривого Рогу та їй було відомо про всі дії, які спадкодавець вчиняв з спірним майном, а також в позові про розірвання шлюбу зазначала про те, що все майно вже між подружжям поділене. Просили суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_13 до ОСОБА_8 та застосувати строки позовної давності, а в разі відмови в задоволені заяви, відмовити в задоволенні вказаного позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності та безпідставністю заявлених вимог.

Стосовно позовної заяви ОСОБА_9 вказали, що позов не визнають, оскільки його вимоги спростовуються показами свідків та наданими доказами.

Представник позивача ОСОБА_13 - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, вказала, що з 27 лютого 1971 року по 16 жовтня 2001 року ОСОБА_13 перебувала в зареєстрованому і з ОСОБА_15 . За період шлюбу ними було придбане наступне майно: в 1978 році - кооперативна чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_7 , членом житлово - будівельного кооперативу «Жовтень -5» є та була ОСОБА_13 право власності на дану квартиру було оформлене на її ім`я; в 1997 році була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_24 ; трикімнатна квартира АДРЕСА_25 була придбана в 1996 році на ім`я чоловіка - ОСОБА_15 ; трикімнатна квартира АДРЕСА_26 була придбана в 1994 році; будинок в с . Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області , розташований на земельній ділянці розміром 0,36 га придбаний в 1990 році. В 1993 році на даній земельній ділянці почалося будівництво нового будинку, яке до теперішнього часу незавершене, земельна ділянка була приватизована в 1996 році; гараж № НОМЕР_1 в гаражно - будівельному кооперативі «Південний» був придбаний в 1988-1989 роках, вартістю на теперішній час 15000,00 гривень; предмети домашнього призначення та обіходу - столовий гарнітур з червоного дерева «Фокшані» виробництва Румунії (5 предметів + 6 стільців) придбаний в 1978 році, вартість якого на теперішній час складає 25000 гривень; спальний мебельний гарнітур з червоно дерева «Режансі» виробництва Румунії (6 предметів), придбаний в 1978 році, вартість якого на теперішній час складає 20000 гривень.

В 1994 році її чоловік був зареєстрований як приватний підприємець, займався підприємницькою діяльністю по продажу автозапчастин, в зв`язку з цим ними був куплений та встановлений металевий кіоск по АДРЕСА_30 . В подальшому за обоюдною згодою з чоловіком вони вирішили відкрити магазин по продажу автозапчастин. З цією метою 31 грудня 1998 року ними на ім`я ОСОБА_15 була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_31 гривень.

Після реконструкції даної квартири в нежитлове приміщення в лютому місяці 2000 року по АДРЕСА_22 Розі ними був відкритий автомагазин «Авто універсал», який працював та надавав прибуток.

В 1994 році ОСОБА_15 залучив до діяльності по продажу Автозапчастин старшого сина, ОСОБА_22 , який згодом отримав свідоцтво на заняття підприємницькою діяльністю.

12 червня 2000 року за сумісні гроші, подружжям була придбана двокімнатна квартира № 1 суміжна з магазином (квартира АДРЕСА_9 7 593 гривні. Договір купівлі - продажу був з згоди оформлений на ім`я ОСОБА_15

12.07.2000 року продали квартиру АДРЕСА_24 , від продажу вищезгаданої квартири кошти буди вкладені в придбання автозапчастин та за отриманий прибуток, а також за сумісні кошти подружжя 9 лютого (1 року була придбана двокімнатна квартира в будинку АДРЕСА_22 . Договір купівлі - продажу був оформлений за обоюдною згодою на ім`я ОСОБА_15

16 жовтня 2001 року шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 був розірваний, так як необхідно було виїхати на постійне місце проживання до Німеччини.

Починаючи з 1999 року по 2003 рік вона виїжджала до Німеччини періодично, тому сімейні відносини з ОСОБА_15 не припинялись навіть після розірвання шлюбу, його постійно відвідували діти - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , а тому відповідач ОСОБА_8 з 2000 року не проживала та не могла проживати з ОСОБА_15 однією сім`єю при обставинах вказаних позивачем ОСОБА_8

Враховуючи попит на автозапчастини, необхідно було збільшувати товарообіг Автозапчастин, а для цього було потрібно розширити торгівельну площу магазину. В зв`язку з цим, за обоюдною згодою з ОСОБА_15 вони вирішили продати дві квартири: квартиру АДРЕСА_32 та квартиру АДРЕСА_25 також кіоск «Автозапчастини» по вул. Г. Отса, отримані кошти від проданої нерухомості вкласти в придбання товару, а за рахунок отриманого прибутку від реалізації автозапчастин придбати квартири під магазин.

Для реалізації вказаного, вона видала 23 червня 2001 року, на ім`я ОСОБА_15 нотаріально - посвідчене доручення строком на 3 роки, яким уповноважила його розпоряджатися всім майном, яке входило до складу спільного сумісного майна подружжя, з правом продажу, проводити розрахунки по укладеним правочинам, отримувати кошти.

За дорученням, ще до розірвання шлюбу, 25 вересня 2001 року ОСОБА_15 була продана спільна трикімнатна квартира АДРЕСА_25 за 5000 гривень. Ці кошти ОСОБА_15 були вкладені в придбання автозапчастин, тобто товару.

За отриманий прибуток від магазина «ІНФОРМАЦІЯ_9» по продажу автозапчастин була придбана 19 квітня 2002 року двокімнатна квартира АДРЕСА_33 , 01 жовтня 2003 року - квартира АДРЕСА_21 , АДРЕСА_34 кошти, отримані від продажу квартири на мікрорайоні АДРЕСА_30 , решта коштів вкладена в розвиток бізнесу, квартира АДРЕСА_19 (придбана 07 червня 2002 року) та квартира АДРЕСА_20 ( придбана 25 січня 2003 року) - за отриманий прибуток від магазину та проданий кіоск «Автозапчастини» по вул. Г. Отса в м. Кривому Розі.

Також діючі за дорученням ОСОБА_15 . 21 червня 2004, склав договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_7 з ОСОБА_23 , який слід вважати фіктивним, оскільки ОСОБА_15 ніяких коштів від покупця не отримував, так як Арагажан коштів не мав, не працював, отримував мінімальну пенсію, інших видів прибутку не мав, ОСОБА_15 з вищезгаданої квартири після складання договору купівлі-продажу не виїжджав та через декілька тижнів, а саме 14 липня 2004 року ОСОБА_23 передав вищезгадану квартиру АДРЕСА_7 у власність ОСОБА_15 безоплатно на підставі укладеного між ними договору дарування від 14 липня 2004 року, який, відповідно, також слід вважати фіктивним.

Враховуючи, що предмети домашньої обстановки та вжитку купувалися в шлюбі, в зв`язку з цим бажає, щоб були виділені 2 гарнітура - столовий гарнітур з червоного дерева «Фокшані» виробництва Румунії (5 предметів + 6 стільців); спальний мебельний гарнітур з червоного дерева «Режансі» виробництва Румунії (6 предметів), а інші предмети домашньої обстановки та вжитку залишаються в розпорядженні ОСОБА_24 Р . Л.

Просить суд виділити з спільного сумісного майна подружжя 1/2 частину та визнати за нею право власності на: 1/2 частину нежитлового приміщенні АДРЕСА_10 ; 1/2 частину гаража № НОМЕР_1 , розташованого в гаражно АДРЕСА_6 ; 1/2 частину квартири АДРЕСА_7 .

Виділити з спільного сумісного майна подружжя меблі: столовий гарнітур з червоного дерева «Фокшані» виробництва Румунії (5 предметів + 6 стільців); спальний мебельний гарнітур з червоного дерева «Режансі» виробництва Румунії (6 предметів).

Визнати заповіт від 15 серпня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., який був складаний за життя померлим 31 серпня 2009 року ОСОБА_15 частково недійсним - відносно заповідання часток нежитлового приміщення АДРЕСА_10 , а також відносно заповідання квартири АДРЕСА_7 .

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 від 21 червня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. - недійсним.

Визнати договір дарування квартири АДРЕСА_7 від 14 липня 200А року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. - недійсним.

Відмовити у задоволенні заяв про застосування строків позовної давності, так як строк звернення до суду не порушено і заява не ґрунтується на законі та є безпідставною.

Підтримують позовні вимоги ОСОБА_9 та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_9 та усі його представники підтримали позовну заяву ОСОБА_9 та просити її задовольнити, відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_8 , підтримали позовну заяву ОСОБА_13 В обґрунтування зазначили, що не погоджуються з позовними вимогами ОСОБА_8 з наступних підстав. Шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_15 було розірвано лише в 2001 році, тому ні яких шлюбних відносин у 2000 році між ОСОБА_8 та ОСОБА_15 не могло бути. ОСОБА_9 з початку здійснення підприємницької діяльності батьком ОСОБА_15 , працював разом з ним та з дружиною ОСОБА_26 Спочатку з батьком працювали в металевому ларьку, потім за спільні кошти почали купувати квартири, виводити їх з житлового фонду. Такою обставиною є той факт, що автомагазин в будинку АДРЕСА_22 має загальну площу 332.4 кв. м. Без його допомоги, фізично, батько не міг би протягом декількох років працювати один у вказаному приміщені.

Жодного відношення до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_6 та квартири АДРЕСА_15 ОСОБА_8 не має, тому що зазначене майно також було придбано разом з батьком за спільні кошти, з цільовим призначенням для ведення бізнесу.

Також загально відомий факт, та такий що не потребує доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України, це заборона співробітникам міліції, ОСОБА_8 , в той час займала посаду в міліції і займатися будь якою підприємницькою діяльністю не мала права.

Батько ОСОБА_15 не мав права складати заповіт, але ж підставою для визнання заповіту недійсним слід вважати стан в якому знаходився, так як він протягом останніх трьох місяців життя, безперервно застосовував морфін.

Просить суд встановити факт, що майно придбане за життя померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_15 , а саме: квартира АДРЕСА_35 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_33 , квартира АДРЕСА_36 , квартира АДРЕСА_13 квартира АДРЕСА_37 та домоволодіння з земельною ділянкою розташовані за адресою: АДРЕСА_6 є - ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільною власністю, як осіб які об`єднались для спільної діяльності. Визнати за ОСОБА_9 право власності на 37/100 частини в спільній власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_16 загальною площею 332,4 кв. м. АДРЕСА_22 ; право власності на 1/2 частину в спільній власності на домоволодіння розташоване на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_6 ; право власності на 1/2 частину в спільній власності на квартиру АДРЕСА_15 ; визнати недійсним заповіт померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_15 , посвідчений 15.08.2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., зареєстрований за № 2433.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради Симоненко О.В. в судовому засіданні просила прийняти рішення на захист неповнолітнього ОСОБА_12 у зв`язку з чим відмовити у позовних заявах ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Прокурор Криворізької місцевої прокуратури Плющакова Л.М. висловлювала думку з приводу захисту прав неповнолітнього ОСОБА_12 при розподілі спадкового майна.

Треті особи та їх представники що зазначені у позовних заявах, не були присутніми під час розгляду справи, повідомлялися про час та розгляду справи, відповідно до вимог ЦПК України.

В судовому засіданні були допитані свідки, так, свідок ОСОБА_27 пояснив, що він знайомий з сім`єю ОСОБА_28 та ОСОБА_29 приблизно з 2000 року, у них були дружні стосунки. Йому відомо, що ОСОБА_30 та ОСОБА_31 мешкали разом, як чоловік та дружина в квартирі на « 20 кварталі ». У ОСОБА_32 були декілька ларьків по продажу запчастин, він ще будував магазин. ОСОБА_33 ОСОБА_34 разом з ОСОБА_29 шукали, дивились квартири, потім на « ІНФОРМАЦІЯ_7 » по вулиці Тухачевського, купили квартири, робили там ремонт, оформлювали документи виводили її з житлового фонду в нежитловий. Приблизно в 2007 - 2008 роках він був присутній на дні народження в сім`ї ОСОБА_32 , там була присутня ОСОБА_31 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , які не заперечували проти присутності ОСОБА_37 на святі. Про відносини ОСОБА_32 з його першою дружиною йому нічого не відомо, він цим питанням не цікавився, однак знає, що ОСОБА_30 був розлучений з дружиною, яка виїхала в Германію. Він був знайомий з сином ОСОБА_15 - ОСОБА_9 , який їздив на машині, тривалий час їздив на закупку запчастин для продажу в магазині. Він не був присутній при складанні розписки від 09.03.2008 року. У ОСОБА_38 він ніколи не працював і не працює.

Свідок ОСОБА_39 пояснила, що знайома була з ОСОБА_15 з 1989 року перебувала з ним в дружніх стосунках. ОСОБА_31 її родичка, вона сестра її чоловіка. З ОСОБА_40 , знайома, декілька разів бачила його в магазині. ОСОБА_30 з нею ділився своїм життям, їй розповідав, що його дружина ОСОБА_41 виїжджає до Германії, вони розлучаються. ОСОБА_42 виїхала 23.11.1999 року. Всіма фінансами в їх родині керував ОСОБА_30 . ОСОБА_31 з ОСОБА_43 з 2000 року мешкали разом в одній квартирі по АДРЕСА_8 , робили там ремонт, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. В 2005 році у них народився спільний син. Їй відомо, що ОСОБА_30 разом з ОСОБА_29 шукали та купували квартири разом. В 2001 році її чоловік ОСОБА_38 купив квартиру по АДРЕСА_39 , для відкриття там перукарні, але він продав її ОСОБА_44 , за яку особисто їй віддали гроші ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . В 2002 році ОСОБА_30 та ОСОБА_31 оформлювали документи на вказану квартиру, ОСОБА_31 допомагала заповнювати документи, особисто в неї є «акт ввода об`єкта в експлуатацію», яку заповнювала ОСОБА_31 . Вони разом приводили магазин у порядок, закуповували обладнання для магазину, робили там ремонт. ОСОБА_31 повністю допомагала у бізнесі ОСОБА_45 По АДРЕСА_1 договір купівлі - продажу на ОСОБА_15 , ця квартира виведена з житлового фонду, там перукарня. По АДРЕСА_40 ОСОБА_46 будову шукали та придбали разом ОСОБА_30 і ОСОБА_31 , за документами вона належить ОСОБА_44 . ОСОБА_36 працював у ОСОБА_32 продавцем, ОСОБА_36 особисто бізнесом не займався. ОСОБА_36 став приватним підприємцем у 2005 році до 2005 року був найомним працівником у ОСОБА_15 . ОСОБА_32 приблизно наприкінці серпня 2009 року відвідувала в лікарні в повній свідомості, він повністю все усвідомлював, він їй розповідав, що поїде до нотаріуса, складати заповіт, хвилювався щоб його діти не сварили, повністю усвідомлював, що скоро помре. ОСОБА_31 була поруч з ОСОБА_43 , піклувалась про нього.

Свідок ОСОБА_47 пояснила, що зареєстрована по АДРЕСА_41 більше 30 років. Вона сусідка та кума померлого ОСОБА_32 , знайома з його родиною. Також знайома з цивільною дружиною ОСОБА_17 з зими 2001 року, у них дружні стосунки, їй відомо, що вони мешкали однією родиною, у них був спільний сімейний бюджет, Ружена готувала їсти та повністю хазяйнувала в квартирі, з часом у них народився син. Вона працює приватним підприємцем на ринку «173 кварталу», там також був бізнес у ОСОБА_32 , кіоск по продажу автозапчастин. Також їй відомо, що ОСОБА_30 не мешкав разом з дружиною Лорер з кінця 1999 року, так як вона виїхала в ОСОБА_48 . В березні місяці до смерті ОСОБА_32 вона його бачила, вони спілкувались, він виглядав гарно, сусіди та ОСОБА_31 їй повідомили, що ОСОБА_30 буде складати заповіт. З липня і до смерті ОСОБА_32 до нього кожного вечора приїздила швидка допомога. ОСОБА_30 ні з ким не спілкувався. В день смерті ОСОБА_32 в їх квартирі була тільки ОСОБА_31 . З приводу розподілу майна їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_49 пояснив, що він племінник померлого ОСОБА_32 , та двоюрідний брат ОСОБА_50 . Знайомий з усіма учасниками даної справи. З усіма добрі відносини. В 1993 році він розпочав бізнес, відкрив кіоск по продажу автозапчастин, спільно працювали з ОСОБА_43 , ОСОБА_40 , разом працювали до 1996 року. ОСОБА_33 ОСОБА_51 вирішив працювати самостійно без нього, і вони разом з батьком, тобто ОСОБА_36 та ОСОБА_30 стали вести спільний бізнес, яким займався ОСОБА_36 . Бізнес, кіоск був оформлений на ОСОБА_32 , але працював він з сином. В 2001 році ОСОБА_52 з дружиною. Квартира по АДРЕСА_8 була придбала ОСОБА_43 та його дружиною ОСОБА_53 . З ОСОБА_43 з 1996 до 2008 року не спілкувався близько, були «натянуті» відносини. В 2006 році від свого друга ОСОБА_55 він дізнався що у ОСОБА_32 народився син від ОСОБА_37 , та те що вони мешкають разом однією родиною. З ОСОБА_29 знайомий з серпня 2008 року, вони зустрілись в онко лікарні, де лікувався ОСОБА_30 . В 2009 році ОСОБА_44 був день народження, йому виповнилось 60 років, і він з дружиною залишився ночувати у ОСОБА_32 . ОСОБА_30 вів себе неадекватно, був уже дуже хворий, змучений захворюванням, висловлював погрози на адресу ОСОБА_37 , шукав диктофон, погано спав, ходив по квартирі. ОСОБА_31 піклувалась про нього, та розповідала, що ОСОБА_30 веде себе неадекватно, побив скло вдома. ОСОБА_30 розповідав йому особисто, що у них бізнес спільний з ОСОБА_40 . Йому відомо, що квартира по АДРЕСА_22 ОСОБА_40 та ОСОБА_43 , для того щоб там розпочати бізнес, відкрити перукарню. В 2004 році у ОСОБА_32 був інфаркт, за бізнесом слідкував його син ОСОБА_36 , він був господарем магазина.

Свідок ОСОБА_56 пояснила, що родину ОСОБА_11 знає з 1989 року. Бізнес розпочинали ОСОБА_30 та ОСОБА_36 спочатку у них був кіоск потім магазин. Влітку 2004 року вона особисто періодично прибирала в 4 - х кімнатній квартирі по АДРЕСА_8 ОСОБА_32 за його проханням він жив сам. Окрім речей ОСОБА_32 інших речей не було, ні жіночих ні дитячих речей не було. ОСОБА_57 її колишній цивільний чоловік вони дружили з ОСОБА_43 . Їй відомо, що була фіктивна угода між ОСОБА_55 та ОСОБА_43 , а саме ОСОБА_58 купив у Арагажан квартиру по АДРЕСА_42 , як пояснював на той час ОСОБА_30 він бажав щоб на цю квартиру ніхто окрім його дітей не претендував. В цю квартиру ОСОБА_55 не засилявся. ОСОБА_31 появилась в житті ОСОБА_32 після 2004 року, також їй відомо що ОСОБА_31 обманула ОСОБА_59 що вагітна, але це був обман, вони з ОСОБА_43 не спілкувались, був конфлікт, потім вона знов з`явилась та народила сина ОСОБА_60 . Вона знає про життя ОСОБА_32 , так як особисто спілкувалась з Фроловим до 2004 року постійно, була у нього в гостях. Їй відомо, що ОСОБА_30 ні в кого ніколи не брав гроші в борг, він тільки сам міг надати допомогу.

Свідок ОСОБА_61 пояснила, що вона була знайома з ОСОБА_43 з зими 2005 року, у них були дружні стосунки. В травні 2005 року вона була у нього дома в гостях, ОСОБА_33 жив сам, жіночих та дитячих речей в квартирі не було, потім прийшла невідома їй жінка і вона пішла з квартири. По АДРЕСА_22 ОСОБА_32 був магазин, вони зустрічались пили разом каву у нього в кабінеті, він розповідав що бізнес спільний з дітьми. Про особисте життя їй відомо, що він мешкав один, жінки у нього не було. Розповідав, що він бажав створити сім`ю, запрошував її в гості з метою обговорення питання створити родину з нею та ближче познайомитись.

Свідок ОСОБА_62 пояснила, що вона знайома з родиною ОСОБА_28 . Її син працював в автомагазині на «Піонері» з 2003 року по 2009 рік, вона особисто неодноразово була в магазині, там працював ОСОБА_15 , ОСОБА_36 у них був спільний бізнес, окрім них ніхто бізнесом не займався. Заробітну платню видавав ОСОБА_36 , коли ОСОБА_30 хворів. В 2004 році коли ОСОБА_30 перебував у лікарні, зарплату видавав ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_63 пояснила, що ОСОБА_32 вона знала з 70 х років, вона мешкала по АДРЕСА_8 , на той час вона особисто не була знайома, але знає що в нього було 2 синів ОСОБА_64 , ОСОБА_36 . Вона в серпні 2001 року купила квартиру за адресою АДРЕСА_43 . На початку січня 2002 року заселились в квартиру, вона була сусідкою ОСОБА_32 та ОСОБА_37 , які мешкали разом по АДРЕСА_4 , вона іноді заходила до сусідів, спілкувались. В 2005 році її донька та донька ОСОБА_37 відпочивали в літньому таборі, та вона разом з ОСОБА_29 , ОСОБА_43 приїздили до дітей на машині в табір. Приблизно в 2006 році ОСОБА_30 та ОСОБА_31 спільно купували меблі, робили ремонт, проживали спільно, робили все разом як родина, купували продукти, разом приїздили на машині, потім у них народився спільний син ОСОБА_16 . Останній раз вона бачила ОСОБА_32 за місяць до смерті, він її впізнавав, був адекватний, вона знала, що він хворів раком. За ОСОБА_43 піклувалась його дружина ОСОБА_31 , його дітей вона не бачила.

Свідок ОСОБА_65 пояснила, що вона мешкала по АДРЕСА_44 , де все життя живуть її батьки, потім мешкала по АДРЕСА_45 , особисто була знайома з ОСОБА_43 та його дружиною ОСОБА_29 , які спільно мешкали як родина. ОСОБА_66 ОСОБА_37 і її донька дружили. Вперше побачила ОСОБА_67 в 2000 році, яка мешкала спільно з ОСОБА_43 по АДРЕСА_4 , вели спільне господарство, були як родина, потім у них народився син ОСОБА_16 . ОСОБА_30 признавав сина ОСОБА_68 . ОСОБА_31 спільно мешкала з ОСОБА_43 з 2000 року до дня його смерті. Сини ОСОБА_32 - ОСОБА_64 , ОСОБА_36 за вказаною адресою не мешкали, іноді приходили в гості. Бачила ОСОБА_32 коли він уже хворів, спілкувався адекватно, до нього приїздила швидка допомога, при зустрічі він її впізнавав, був адекватний, оточуючих впізнавав, де яка нервовість у нього була. Дружина ОСОБА_32 - ОСОБА_41 виїхала в Германію. В 1998 році її мати піклувалась за матір`ю ОСОБА_32 , після похорон його матері в 2000 році приїздила з ОСОБА_69 .

Свідок ОСОБА_70 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_43 та ОСОБА_40 з 2000 року. Він працював водієм на «Хлібзаводі», та директор підприємства за договором замовляв у ОСОБА_11 авто запчастини спочатку в кіоску на «173 кварталі» потім в автомагазині на « Піонері » по вул. Тухачевського. Не було різниці в кого замовляти запчастини чи у ОСОБА_32 чи у ОСОБА_50 , так як вони працювали спільно. В 2004 році коли захворів ОСОБА_30 в магазині постійно працював ОСОБА_36 , окрім них в їх бізнесі він жінки не бачив, постійно був ОСОБА_36 , у них була одна каса.

Свідок ОСОБА_71 пояснив, що він працює лікарем кардіологом в 2004 році звернувся ОСОБА_30 після перенесеного інфаркту міокарда. Він виконував функції консультативно - діагностичні. Відповідно до медичних документів, та після спілкування з хворим ОСОБА_43 він був емоційно не адекватний, на запитання не відповідав, іноді давав не об`єктивні відповіді, не орієнтувався в просторі, з ним на контакт не йшов, він був в супроводі людини, яка відповідала на запитання. Точно він не пам`ятає, але з ОСОБА_72 декілька разів приходила або вагітна жінка, або його син. В медичних документах вказувались не тільки стан здоров`я, але й психічний стан. Він направляв ОСОБА_32 до невропатолога, робив відповідні записи в медичній картці. Крім того, у ОСОБА_32 було виявлено онкологічне захворювання, були вже метостази брюшної порожнини, анемія, була серцева недостатність та аневрізма. Йому відомо, що ОСОБА_30 був неоперабельний, приймав наркотичні препарати, було отруєння організма, інтоксікація. Наркотичні препарати пригнічують, впливають негативно на всі розумові функції, що і відбувалось з ОСОБА_43 .

Свідок ОСОБА_73 пояснила, що вона знає родину ОСОБА_11, перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_40 , ОСОБА_74 , була присутня на багатьох родинних святах. ОСОБА_30 був присутній сам, його особистим життям вона не цікавилась. Протягом 2005 - 2006 років ніяких відхилень в поведінці ОСОБА_11 Володимира вона не спостерігала. Також їй відомо, що у ОСОБА_50 та ОСОБА_32 був спільний бізнес по продажу авто запчастин, вони його вели спільно.

Свідок ОСОБА_75 пояснила, що вона кума ОСОБА_26 , яка є дружиною ОСОБА_50 . З 2000 року ОСОБА_36 спільно з батьком ОСОБА_43 займалися бізнесом по продажу авто запчастин. Вона була присутня під час розмови ОСОБА_32 з сином ОСОБА_40 , та ОСОБА_30 просив сина ОСОБА_22 не виїжджати в Германію, а продовжувати вести спільно бізнес. У ОСОБА_32 жінок, окрім дружини ОСОБА_76 не було, він дуже її кохав.

Свідок ОСОБА_77 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_74 , потім познайомилась з її чоловіком ОСОБА_40 та його батьком ОСОБА_43 з 1994 року. Спочатку ОСОБА_36 працював на «173 кварталі» торгував авто запчастинами. З 2000 року ОСОБА_36 та ОСОБА_30 купили 3 квартири на «Піонері» та відкрили магазин авто запчастин, документацією займався ОСОБА_30 . Вона особисто була присутня під час розмови ОСОБА_32 та його сина ОСОБА_22 , а ОСОБА_30 його просив не їхати в Германію, і сказав, що весь бізнес буде його. ОСОБА_36 та ОСОБА_30 розповідали їй, що продадуть квартиру на «м-ні Ювілейний» та куплять «хатинку». В 2004 році ОСОБА_30 захворів з того часу вона його не бачила, магазин на «Піонері» працював, їй відомо, так як там працювала її донька ОСОБА_78 В магазині на « ОСОБА_79 » працювали ОСОБА_30 , ОСОБА_36 , та ОСОБА_35 . В 2009 році ОСОБА_30 , помер.

Свідок ОСОБА_80 пояснила, що вона знайома з родиною ОСОБА_11, мешкала по сусідству. ОСОБА_36 та ОСОБА_35 разом продавали авто запчастини, потім їм допомагав ОСОБА_30 , вони разом їздили до Запоріжжя на закупівлю авто запчастин. З часом вони купили кіоск і займалися разом бізнесом, купили квартиру, відкрили магазин. Вона та її чоловік у ОСОБА_11 замовляли авто запчастини. Спільним сімейним бізнесом займалися ОСОБА_30 , ОСОБА_36 , ОСОБА_35 . В 2004 році ОСОБА_30 захворів, то запчастини вона купляла у ОСОБА_50 . Про ОСОБА_24 їй нічого не відомо. В 2005 році вона бачила, що ОСОБА_30 приїжджав разом з ОСОБА_41 .

Свідок ОСОБА_81 пояснив, що він кум ОСОБА_50 та ОСОБА_82 . ОСОБА_30 мешкав з жінкою в цивільному шлюбі, про цей факт йому відомо зі слів ОСОБА_50 . Розпочинали сімейний бізнес ОСОБА_36 та його батько ОСОБА_30 разом купували запчастини, та продавали їх. В 2000 році було сімейне свято, хрестини, там був присутній ОСОБА_30 , один, без жінки, він розповідав про бізнес, пропонував заїхати в магазин авто запчастин, він неодноразово заїжджав, купував запчастини, також йому відомо, що вони спільно розширяли бізнес, купували квартири. Його в магазині авто запчастин обслуговували спільно ОСОБА_30 та ОСОБА_36 . Також йому відомо, що у 2004 році ОСОБА_30 захворів, то про нього піклувався ОСОБА_36 . В 2004 році в магазині на касі була ОСОБА_26 . 13.04.2005 році він був присутній на святі - дні народження, ОСОБА_36 передав грошові кошти ОСОБА_44 для розвитку бізнесу, гроші були ОСОБА_22 з продажу квартири, між ними були дуже гарні відносини як батька та сина. Про особисте життя ОСОБА_32 йому нічого не відоме, прізвище ОСОБА_24 йому не відоме.

Свідок ОСОБА_83 пояснила, що вона в 2009 році працювала лікарем завідуючим радіологічним відділенням в онкологічному диспансері. 27 червня 2009 року вона чергувала, була черговим лікарем, о 23.00 годині її викликала медична сестра до пацієнта ОСОБА_15 , який перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні. Він поводився неадекватно, намагався десь йти, така його поведінка викликана тим, що пацієнт приймав снотворні препарати. Про даний факт вона вказала в медичній картці хворого ОСОБА_15 йому був призначений наркотичний препарат «аноконт», «сенат», даний препарат викликає залежність, діє на психіку людини. 27.06.2009 року у ОСОБА_15 було короткочасний розлад психіки, він вибігав з палати, був одягнений тільки в халаті, без штанів з голими колінями. На її думку, як лікаря, в зв`язку з вживанням ОСОБА_15 медичних препаратів він не міг адекватно все розуміти, на фоні інтоксикації організму у нього могли спостерігатися розлади психіки, хвороба прогресує, у нього було велике збільшення печінки, його стан здоров`я поліпшитися не міг, цю хворобу зупинити не можливо було. Наркотичний препарат діє 6 - 8 годин за медичними рекомендаціями. ОСОБА_15 робили укол 1 мл. о 22.00 годині, один раз на добу. Вранці вона зайшла до ОСОБА_15 , він спав. Взагалі стан ОСОБА_15 був середньої тяжкості, тобто він тяжкий хворий, не міг себе обслуговувати, він потребував сторонньої допомоги, була слабкість.

Свідок ОСОБА_84 пояснив, що він працює лікарем - завідуючим відділення психо - неврологічного диспансеру. З родиною ОСОБА_11 не знайомий, ОСОБА_15 на лікуванні у нього не перебував, особисто він консультацію не надавав, за даною справою йому нічого не відомо. За карткою «6 міської лікарні» № 120 пояснив наступне, препарат «отнопорт» вважається наркотичним препаратом, має дію на усвідомлення; «фенозепан» - це транквілізатор, не наркотичний препарат, діє на психіку людини, викликає привикання, діє заспокійливо, втрату критики свого стану. Коли особа не впізнає людей, є підстави звернутись до лікаря психіатра.

Свідок ОСОБА_85 пояснила, що вона працює лікарем - наркологом ПНД. З родиною ОСОБА_11 не знайома, ОСОБА_15 на лікуванні у неї не перебував, особисто вона консультацію не надавала, на обліку не перебував, за даною справою нічого не відомо. За карткою «6 міської лікарні» № 120 пояснила, що ОСОБА_44 призначався препарат «отнопон» «сонат» «сибазон» «фенозепан». При скасуванні препаратів може спостерігатися фізичний біль, сонливість, діарея, фізичний біль в суставах. Препарати психотропного роду можуть викликати передозіровку.

Свідок ОСОБА_86 пояснив, що він фельдшер швидкої допомоги. В складі бригади швидкої допомоги неодноразово приїздив до ОСОБА_87 йому вводили наркотичний препарат за призначенням лікаря. В карті виклику він ставив свій підпис, на підтвердження. В т. 3 а. с. 235, 236, 237 є довідки, але він точно не може сказати, чи був він в складі бригади. Він був в складі бригади № 31, пам`ятає, що коли він приїздив до ОСОБА_87 , то він лежав, та звертався до нього як до жінки, а не до чоловіка. Хто був присутній в квартирі, окрім ОСОБА_87 він сказати не може.

Свідок ОСОБА_88 пояснила, що вона фельдшер швидкої допомоги. В складі бригади швидкої допомоги вона приїздила до ОСОБА_87 йому вводили наркотичний препарат за призначенням лікаря, двічі 19.08.2009 року та 31.08.2009 року, у листку призначення є її підписи. Перед тим як вона робила ін`єкцію, ОСОБА_58 називав її Іриною, вона відповіла, що вона не ОСОБА_89 . 19.08.2009 року ОСОБА_58 з нею розмовляв, але був не адекватний, не орієнтувався яка дата та час, задавав питання коли вона приїхала, через деякий час він повторно запитав який сьогодні день та час. 31.08.2009 року ОСОБА_58 був без свідомості, на неї не реагував.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона дружина ОСОБА_9 , вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1994 року. ОСОБА_36 є сином померлого ОСОБА_15 . ОСОБА_13 її свекруха. З 1995 року вона разом з чоловіком ОСОБА_40 , його батьком ОСОБА_15 , займалися бізнесом, реалізовували авто запчастини, спочатку у них був кіоск, згодом купували магазини, для розширення бізнесу. ОСОБА_15 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_90 . В 2003 році їх шлюб був розірваний фіктивно, так як ОСОБА_91 потрібно було виїхати до Німеччини для оформлення спадщини, їй було потрібно взяти дошлюбне прізвище « ОСОБА_92 ». ОСОБА_15 після розлучення жив один по АДРЕСА_4 . Вперше, вона побачила ОСОБА_67 в 2004 році. ОСОБА_24 ОСОБА_93 стала проживати з ОСОБА_15 з 01 травня 2005 року. По АДРЕСА_22 , було придбано декілька квартир, які купував ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_41 За адресою АДРЕСА_6 була придбана ділянка, виключно за кошти ОСОБА_50 та її, так як за дві неділі до цієї угоди вони продали квартиру на мікрорайоні АДРЕСА_47 . Автомобіль марки «Деу Ланос» був проданий ОСОБА_40 своєму батькові ОСОБА_44 за 100 грн. 02.12.2008 року ОСОБА_31 , разом з її членами родини, була незаконно зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , на той час ОСОБА_15 вже хворів на онкологічне захворювання, перебував у лікарні, та не міг дати свою згоду на її реєстрацію. У ОСОБА_15 у 2005 році стався серцевий напад, особисто у неї ОСОБА_31 просила 2000 гривень на лікування ОСОБА_15 Вона допомагала в магазині, її чоловік ОСОБА_36 повністю займався бізнесом, керував, а ввечері була разом з ОСОБА_40 в лікарні, доглядали за ОСОБА_15 , оплачували медикаменти, операцію. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_15 , помер. ОСОБА_15 не міг скласти заповіт, так як він був онко хворим, у нього була 4 стадія раку. Коли вона з ОСОБА_40 відвідувала ОСОБА_32 в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_8 , лікар ОСОБА_94 , повідомив їм, що ОСОБА_30 поводиться не адекватно, розбив вікно, бігав по коридору, стан його здоров`я був дуже тяжкий, тоді вони зрозуміли, що заповіт написати неможливо. Влітку вона та ОСОБА_36 намагалися відвідати ОСОБА_32 , коли він був вдома, після лікарні, але він був закритий в квартирі, не міг вийти, та відкрити замок, у нього не було ключів від дверей. ОСОБА_30 мав намір викинутися з вікна, у нього були болі, відкрилась кровотеча, він просив пити. Коли вони потрапили в квартиру, то ОСОБА_30 був у дуже тяжкому стані, сильно схуд, в квартирі був дуже поганий неприємний запах. В цей період ОСОБА_31 відпочивала на морі, та закрила їх батька ОСОБА_32 в квартирі. В липні 2009 року з Германії приїхав ОСОБА_64 син ОСОБА_32 , він виявив, що в квартирі всі шафи були зачинені на замочки. ОСОБА_33 ОСОБА_96 виявив в квартирі неприємний запах. ОСОБА_30 був у дуже важкому стані, небритий, немитий, не доглянутий. ОСОБА_64 купив все необхідне для ОСОБА_32 , помив його, привів в порядок. ОСОБА_44 стало легше. Особисто вона не мала змоги доглядати ОСОБА_32 , так як була вагітна. Вона та ОСОБА_36 , ОСОБА_64 мали намір найняти для ОСОБА_32 професійну доглядальницю, яка могла професійно робити перев`язки ОСОБА_44 , але ОСОБА_31 була категорично проти, говорила, що не бажає бачити сторонніх людей в квартирі. Потім вони виявили, що у ОСОБА_32 відсутні будь які документи, паспорт, документи на квартиру. Вказані документи досі знаходяться невідомо де . Коли приїхали з Германії діти ОСОБА_98 ОСОБА_64 , ОСОБА_99 , то вирішили заповіт не складати, бо ОСОБА_30 був дуже хворий, поводився неадекватно. Коли вона відвідувала ОСОБА_32 , то він їй повідомив, що ОСОБА_31 його прослуховує, вів себе неадекватно, лазив по шафах,і повідомив її, що ОСОБА_31 її винить в хворобі ОСОБА_32 , та те що він помирає. ОСОБА_24 Ружена лікувала ОСОБА_32 нетрадиційною медициною, тоді як він потребував кваліфікованою медичної допомоги. В холодильнику вони побачили банку, з невідомою рідиною коричневого кольору, на якому було написано «яд», ОСОБА_99 та ОСОБА_64 винесли його на смітник і розбили. ОСОБА_30 завжди просив «яд», він хотів померти, бо в нього були сильні болі, у нього на тумбочці була велика кількість ліків. Про це вони повідомили лікаря Яригіна, який скасував препарати, та призначив «сонат», ОСОБА_30 був агресивний. Вночі зателефонувала ОСОБА_31 та повідомила, що закінчився «фенозепан», просила допомогти, вона їй порекомендувала звернутись до лікаря Яригіна. 17.08.2009 року вони звертались до лікаря «6 лікарні», був зроблений запис в картці № 120. ОСОБА_31 повідомила ОСОБА_32 через 3 місяці, що вагітна, потім повідомила, що дитина народилась недоношена. Особисто їй відомо, що у 2008 році ОСОБА_100 з приводу заповіту у адвоката Пшиченко Ю. В., у присутності ОСОБА_50 . ОСОБА_30 говорив, що він хоче відписати половину бізнесу ОСОБА_101 , бо починали цей бізнес разом. 12.08.2009 року нотаріус Літвінова засвідчила довіреність, де вказано, що ОСОБА_30 надав Барткову довіреність, на здійснення підприємницької діяльності. Літвінова була в курсі, що ОСОБА_33 тяжко та онко хворий, вона особисто її повідомляла, хоча вказала, що ОСОБА_30 добре виглядав.

Свідок ОСОБА_102 пояснив, що він проводив лікування ОСОБА_15 , хоча особисто його не пам`ятає, може лише надати пояснення з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_15 Під наглядом ОСОБА_33 . перебував з 14.07.2009 року до дня його смерті, призначалися, препарати про які записано в картці. 18.07.2009 року він робив запис в картці хворого ОСОБА_15 , що зі слів сина ОСОБА_9 , дружини та невістки у хворого ОСОБА_15 неадекватна поведінка, та робив призначення препарату «сонат», «димедрол». Якщо приїжджає швидка допомога робити укол, то вони зобов`язані повідомити про неадекватність поведінки пацієнта, лікарю який лікує, ці дані вносяться в амбулаторну карту, такі дані не повідомлялися, а тому й відсутні записи. Він спілкувався з ОСОБА_15 29.08.2009 року, який був адекватний, а через декілька днів він помер.

В судовому засіданні допитувалися експерти Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України з приводу організації проведення посмертної експертизи. ОСОБА_104 зазначив, що в судовому засіданні майже неможливе провести посмертної експертизи, оскільки є необхідність у вивченні великого об`єму матеріалів судової справи та прослуховуванні аудіо записів показів свідків та вивчення медичної документації.

Відповідно до Розпорядження № 530 від 19.11.2014, керівника апарату Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області дана справа передана в провадження судді Ваврушак Н. М.

Ухвалою судді від 20.11.2014, справа прийнята в провадження судді Ваврушак Н. М., відновлено провадження, призначена до розгляду на 17.12.2014.

Ухвалою суду від 05.02.2015, позовні заяви сторін залишені без руху, надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.03.2015, ОСОБА_9 повернуто заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.03.2015, ОСОБА_9 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 05.05.2015, частина позовних вимог залишена без розгляду за позовними заявами: ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, визнання заповіту недійсним позовна заява від 02.02.2009 року; ОСОБА_13 про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, визнання заповіту недійсним, позовні заяви від 11.03.2010 року, 29.04.2010 року; ОСОБА_9 про визнання права власності на майно, визнання заповіту недійсним позовні заяви від 11.03.2010 року, 27.09.2010 року, 24.11.2011 року, 26.02.2011 року, 12.12.2011 року, 08.02.2013 року, 01.03.2013 року, 13.06.2013 року, 13.02.2014 року.

Продовжено розгляд справи за позовними заявами: ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Літвінова І.І. , про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, визнання заповіту частково недійсним, позовна заява від 14.06.2012 року; ОСОБА_13 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 треті особи ОСОБА_14 , Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Літвінова І.І. про виділення частки з спільного майна подружжя, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, визнання заповіту частково недійсним, визнання договору купівлі-продажу, дарування квартири недійсним, позовна заява від 01.06.2010 року; ОСОБА_9 до ОСОБА_8 треті особи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Літвінова І. І., про встановлення факту придбання нерухомого майна для спільної діяльності, визнання права власності та визнання заповіту недійсним, позовна заява від 26.02.2014 року.

Ухвалою суду від 25.05.2016, ОСОБА_9 заяву про забезпечення позову, повернуто.

Ухвалою суду від 21.07.2016, ОСОБА_9 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 19.10.2016, представникам відповідача відмовлено в задоволенні заяви про відвід секретаря судового засідання.

Ухвалою суду від 19.10.2016, представникам відповідача відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді.

Ухвалою суду від 09.11.2016, цивільну справу № 212/6124/16-ц (2/212/2949/16) за позовною заявою ОСОБА_9 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса Літвінової Ірини Іванівни, треті особи: ОСОБА_105 , Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсною довіреності - передано до канцелярії суду, відмовлено в об`єднані із даною справою.

Ухвалою суду від 01.03.2017, представникам відповідача відмовлено в задоволенні заяви про відвід секретаря судового засідання.

Ухвалою суду від 01.03.2017, представникам відповідача відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді.

Ухвалою суду від 01.03.2017, представнику позивача, відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.03.2017, клопотання відповідача ОСОБА_9 про призначення судової психіатричної експертизи - задоволено. Призначено судову психіатричну експертизу у даній цивільній справі. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 21.03.2017, ОСОБА_9 повернуто апеляційну скаргу.

Ухвалою суду від 16.06.2017, провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду від 11.08.2017, відмовлено представнику відповідача ОСОБА_26 в задоволенні заяв від 02.06.2017року, 07.06.2017 року, 08.06.2017 року та трьох заяв від 11.08.2017 року про виправлення описки в ухвалі Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2017 року.

Ухвалою суду від 11.08.2017, відповідачу ОСОБА_9 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.08.2017, клопотання відповідача ОСОБА_9 - задоволено. Призначено судову комплексну посмертну психолого - психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 22.09.2017, призначено до розгляду клопотання експерта.

Ухвалою суду від 18.10.2017, клопотання експерта задоволено, найменування призначеної експертизи визначено як повторна судово - психіатрична експертиза.

Ухвалою суду від 22.12.2017, відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.03.2018, клопотання представника відповідача ОСОБА_9 - задоволено. Призначено судову посмертну психолого - психіатричну експертизу у даній цивільній справі. Провадження у справі, зупинено.

Ухвалою суду від 14.03.2018, відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_9 про заміну заходу забезпечення позову.

Ухвалою суду від 31.07.2018, відновлено провадження у справі, призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 07.08.2018, клопотання представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_26 - залишено без задоволення. Клопотання представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_106 - задоволено. Призначено у справі додаткову посмертну судово - психіатричну експертизу. Провадження у справі, зупинено.

Ухвалою суду від 15.08.2018, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про заміну заходу забезпечення позову.

Ухвалою суду від 31.10.2018, клопотання представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_106 - задоволено. Відновлено провадження у справі, призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 06.12.2018, заяву представника відповідача ОСОБА_26 . - визнати необґрунтованою. Провадження у справі - зупинено, до вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою суду від 16.01.2019, заяву представника відповідача ОСОБА_26 - визнати необґрунтованою. Провадження у справі - зупинено, до вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою суду від 04.03.2019, заяву представника відповідача ОСОБА_2 . - визнати необґрунтованою. Провадження у справі - зупинено, до вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою суду від 04.03.2019, відновлено провадження у справі, призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 21.03.2019, відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_107 про відвід секретаря Мариненко І.О.

Ухвалою суду від 22.03.2019, відновлено провадження у справі, призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 07.05.2019, клопотання представника відповідача ОСОБА_106 від 14.02.2019 року про призначення експертизи - залишити без розгляду.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлені позови задоволенню не підлягають.

Частиною другою ст. 8 Конституції України встановлено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Стаття 4 ЦПК України вказує,що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_15 перебував у шлюбі з ОСОБА_41 , з 27.02.1971 року по 16.10.2001 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.18 т1 ), яка після розірвання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_13 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - їхні діти.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_12 , батьками якого у свідоцтві про народження вказано ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.19 т.1).

З 08.12.2008 року ОСОБА_8 зареєстрована за адресою мешкання ОСОБА_15 , АДРЕСА_4 , що підтверджується копією заяви про реєстрацію та копією паспорту (а.с.47,14) .

Відповідно до заповіту (а.с.16-17 т.1), складеному і посвідченому 15 серпня 2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., ОСОБА_15 розпорядився майном, яке було зареєстроване на його ім`я, наступним чином:

Дочці ОСОБА_112 заповів домоволодіння та земельну ділянку, розташовану за адресою : АДРЕСА_6 ;

-1/4 частку нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; -1/3 частку земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,36 га, яка розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської Ради; -1/3 частку незавершеного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_23 .

Сину ОСОБА_9 заповів 1/4 частку нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; - 1/3 частку земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,36 га, яка розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської Ради; -1/3 частку незавершеного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_23 .

Сину ОСОБА_10 заповів 1/4 частку нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; - 1/3 частку земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,36 га, яка розташована на території с. Лозуватка Лозуватської сільської Ради; -1/3 частку незавершеного будівництвом житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_23 .

Сину ОСОБА_12 заповів квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 ;- нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; - 1/4 частку нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

- ОСОБА_8 заповів автомобіль марки Деу Ланос рік випуску 2002, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_15 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.15 т.1).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_15 , перебував на диспансерному обліку КЗ «Міська лікарня №6» та з 21.07.2009 року по 30.08.2009 року йому було призначено препарат «омнопон» (а.с.235-237 т.3, 21 т.4); перебував на диспансерному обліку Криворізькому онкологічному диспансері з 2008 (а.с.78 т.1). Під наглядом у лікаря психіатра ОСОБА_33. не перебував.

Стосовно вимог позову ОСОБА_8 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без укладення шлюбу, суд вказує, що зазначені вимоги позову задоволенню не підлягають, так як ОСОБА_15 до 2001 року перебував у шлюбі з ОСОБА_41 ( ОСОБА_13 ), народження дитини ОСОБА_12 у 2005 року, реєстрація ОСОБА_8 у помешканні ОСОБА_15 не можуть слугувати єдиними доказами наявності шлюбних відносин між ОСОБА_15 та ОСОБА_8

Допитані в суді свідки з вказаних обставин не підтвердили факту проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_15 , з лютого 2000 року по 31 серпня 2009 року, будь яких письмових доказів на підтвердження вимог позову суду не надано.

Відповідачами за даним позовом спростовуються вказані доводи дослідженими судом фото таблицями за період з квітня 2000 року по серпень 2004 року, де зображено родину ОСОБА_11 з онуками та дітьми, та свідоцтвами про народження (а.с.29-31, 44 т.3).

Окрім того, позивачем ОСОБА_8 не доведено факту спільного придбання майна з ОСОБА_15 у період з 2000 до 31.08.2009 року, вказане спростовується довідками про майновий стан сторін, а саме:

- з довідки Північної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі за період з 1999-2005 рік, померлий ОСОБА_15 , мав дохід на рік від 84805 гривень до 222102 гривень (а.с.135 т.1, 203 т.3), дохід ОСОБА_110 за аналогічний період становить на рік від 2216,50 гривень до 1568,86 гривень (а. с. 20 - 21 т.1 ).

Висновок суду узгоджується з позицією статті 21 частини другої Сімейного Кодексу України, де закріплено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. У той же час, у суду відсутні підстави встановлювати вказаний факт з 2000 року, оскільки вимоги КЗпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, не регулював питання проживання однією сім`єю без шлюбу, тобто факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у цей період не впливав на виникнення відповідних прав та обов`язків.

Згідно ст. 74 Сімейного Кодексу України в ред. 01.01.2004 року, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, придбане ними за час сумісного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними.

Відповідно до ст. 372 Цивільного Кодексу України кожен з учасників спільної сумісної власності має право на розділ спільного майна, при цьому вважається, що частки співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними.

Інші позовні вимоги ОСОБА_8 про визнання заповіту частково недійсним з підстав придбання майна за час спільного проживання з ОСОБА_15 , є похідними вимогами від позовних вимог про які вказано вище, а тому задоволенню не підлягають, з підстав недоведеності основних позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`є та визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_13 , суд зазначає наступне, так 23.06.2001 року, ОСОБА_41 , позивач по справі ОСОБА_13 , видала нотаріально - посвідчене доручення строком на 3 роки, на ім`я свого чоловіка ОСОБА_15 , яким уповноважила його розпоряджатися всім майном, яке входило до складу спільного сумісного майна подружжя, з правом продажу, проводити розрахунки по укладеним правочинам, отримувати кошти (а.с.101 т.1). Вказане спростовує доводи ОСОБА_13 щодо заявлених позовних вимог, а також спростовуються наданими до суду заявами, що посвідчені нотаріально про продаж нерухомого майна (а.с.131-133 т.1). Шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_41 розірвано 16.10.2001 року. Вказаним дорученням ОСОБА_13 дала згоду щодо розпорядження майном яке було їхньою спільною сумісною власністю подружжя, вказана згода посвідчена нотаріальна.

Відповідно до довідки ГУ МВС України в Дніпропетровський області Криворізьке міське управління ОСОБА_111 мала реєстрацію за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.156 т.1), за адресою: АДРЕСА_4 знята з реєстрації 23.11.1999 року (а.с.167 т.3), вказане обставина спростовує доводи ОСОБА_13 про те, що вона проживала с колишнім чоловіком після розірвання шлюбу однією сім`єю, та вона має право на придбане ОСОБА_15 нерухоме майно після розірвання між ними шлюбу. Окрім письмових доказів, якими спростовуються заявлені вимоги, вказані вимоги також не були підтверджені свідками під час їх допиту в суді.

Окрім того, ОСОБА_13 в судовому засіданні вказувала, що вона неодноразово, як до розірвання шлюбу так і після його розірвання приїздила до м. Кривого Рогу та їй було відомо про всі дії, які ОСОБА_15 вчиняв з спірним майном.

Частина 2 статті 13 Кодексу про шлюб та сім`ю України, вказує що права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у

державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Згідно до ст. 22, 28 вказаного Закону, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Кожна річ, набута за час шлюбу є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідно до п.п.1, 2, 4, ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є спільною сумісною власністю володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є в спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України, «фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином», тому вищезгадані договори купівлі-продажу від 21 червня 2004 року та дарування від 14 липня 2004 року судом слід визнати недійсними.

Правочин, щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчиняє правочин, необхідних повноважень.

Пункт 2 ст. 372 ЦК України вказує, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частини майна співвласників є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними.

Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його давність, на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 1257 ЦК України, недійсність окремого розпорядження, що міститься в заповіті, не має наслідком недійсність інших частин.

З вказаного суд доходить висновку, що позовні вимоги про виділення з спільного сумісного майна подружжя 1/2 частину нерухомого майна та меблів, та визнати за позивачем ОСОБА_13 право власності на 1/2 частину вказаного у позові майна, визнання договорів купівлі-продажу та дарування квартири - недійсним не підлягають задоволенню з підстав вказаних вище.

Позовні вимоги про визнання заповіту від 15.08.2009 року, частково недійсним - відносно заповідання часток нежитлового приміщення АДРЕСА_10 , та квартири АДРЕСА_7 , є похідними, від вимог про які зазначено раніше, та які не підлягають задоволенню, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_13 в повному обсягу.

Стосовно вимог позову ОСОБА_9 суд вказує, відповідно до ст. 115 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв до 1 січня 2004 року, кожен з учасників загальної спільної власності вправі вимагати виділення своєї долі із спільного майна.

Згідно до ч. 4 ст. 368 Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровської області ОСОБА_9 . здійснював підприємницьку діяльність з 2005 року по 2009 рік, місцем господарської діяльності вказано АДРЕСА_22 « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (а.с.222 т.3), в той час як ОСОБА_15 здійснював підприємницьку діяльність до 2005 року, вказане підтверджується довідкою з Північної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі за період з 1999-2005 рік, померлий ОСОБА_15 мав дохід на рік від 84805 гривень до 222102 гривень (а.с.135 т.1, 203 т.3). Інших доказів, які б вказували на той факт що ОСОБА_9 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 батько ОСОБА_15 об`єднались для спільної діяльності суду не надано.

Твердження відповідача ОСОБА_9 в тій частині, що він купив за свої кошти квартиру та обладнання для перукарні, зробив ремонт є безпідставним і спростовується письмовими доказами та накладними документами на придбання обладнання саме ОСОБА_15

Оскільки ОСОБА_9 не надав суду неспростовних доказів на підтвердження вказаної вимоги позову, то інші вимоги про встановлення факту придбання нерухомого майна ОСОБА_15 спільною власністю, осіб які об`єднались для спільної діяльності та визнання за ОСОБА_9 права спільної власності - відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_9 про визнання заповіту недійсним з підстав того, що ОСОБА_15 протягом останніх трьох місяців життя, безперервно застосовував морфін, суд вказує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1236 Цивільного Кодексу України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Оскільки заповіт є різновидністю правочину, на нього розповсюджуються положення ст. 203 та ст. 215 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного Кодексу України.

Згідно ст. 1257 Цивільного Кодексу України недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої її частини.

На підставі зазначених вимог судом допитані свідки показання яких є суперечливі та суб`єктивні (свідки ОСОБА_49 , ОСОБА_71 , ОСОБА_83 , ОСОБА_86 , ОСОБА_88 , ОСОБА_26 відмічають у ОСОБА_15 наявність психічних розладів, тоді як свідки ОСОБА_39 , ОСОБА_63 , ОСОБА_65 , ОСОБА_73 , ОСОБА_102 повідомляють про відсутність у нього таких розладів), а також малоінформативні (спогади свідків про психічний стан ОСОБА_15 уривчасті та часто зміщені в часі).

Показання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_47 , ОСОБА_62 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_56 , ОСОБА_61 , ОСОБА_70 , ОСОБА_75 , ОСОБА_77 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 неінформативні, оскільки не містять будь-яких відомостей щодо психічного стану ОСОБА_15 .

Відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи №15 від 01.06.2017 року, експертами зроблено висновок, що медична документація, яка надавалася на дослідження, відзначається стислістю та лаконічністю записів, в яких відсутні дані про психічний стан ОСОБА_15 на період часу, що цікавить суд, а саме на день складання заповіту. В той же час медична документація містить відомості про діаметрально протилежний психічний стан ОСОБА_15 у різні проміжки часу.

Таким чином, дати відповідь на запитання про здатність ОСОБА_15 розуміти значення своїх дій та керувати ними на період часу, що цікавить суд, неможливо (а.с.73-80 т.7).

Підсумовуючи наведені досліджені судом докази, з приводу вимог позову ОСОБА_9 про визнання заповіту недійсним, судом приймаються до уваги покази сторін, які є близькими родичами померлого ОСОБА_15 , які в судовому засіданні вказували, що вони неодноразово привозили ОСОБА_15 до нотаріуса на консультацію з приводу складання, оформлення заповіту, запрошували додому адвоката для консультації по майновим питанням, та у день посвідчення заповіту разом відвідували нотаріуса. Вказане свідчить, що ОСОБА_15 свідомо приймав рішення щодо розпорядження усім своїм майном.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_9 про визнання заповіту недійсним - задоволенню не підлягають, як такі, що недоведені перед судом належними та допустимими доказами.

Розглядаючи заяву ОСОБА_8 про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_13 , суд вказує, що згідно зі статтею 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Аналогічним чином питання початку перебігу позовної давності визначені і в статті 261 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила.

З показів сторін та письмових доказів, суд вважає, що ОСОБА_13 не порушила строки звернення до суду з позовом, а тому заява не підлягає задоволенню.

22.12.2017 року, до суду представником відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_2 надано висновок експерта в галузі права, де ОСОБА_2 надає суду роз`яснення щодо процесуального порядку розгляду цивільної справи (а.с223 т.8). Надаючи аналіз вказаному висновку, суд керується статтею 73 ЦПК України, де вказано, що як експерт з питань права може залучатися особа, яка має науковий ступінь та є визнаним фахівцем у галузі права. Рішення про допуск до участі в справі експерта з питань права та долучення його висновку до матеріалів справи ухвалюється судом. Слід зазначити, що судом не приймалося рішення про залучення до участі в справі експерта з питань права, а тому зазначений висновок судом не приймається до уваги.

В матеріалах даної цивільної справи мається безліч заяв, листів, письмових показів свідків (а.с.79-80 т.1, 169 т.3, 56,177 т.4,34,40,194-196 т.5), вказані письмові повідомлення судом не приймаються до уваги та ним суд не надає правову оцінку. Висновок суду зроблено відповідно до ст. 83 ЦПК України, де зазначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом, окрім вказаних вище письмових доказів, надавалися документи та різноманітна інформація, яка не спростовує та не підтверджує позовних вимог, та не стосується предмету розгляду справи, а тому суд не приймає її до уваги, оскільки стаття 77 ЦПК України вказує, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 81 ч.1 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони скористалися правом подать докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідачем ОСОБА_9 та його представниками неодноразово заявлялися клопотання про призначення посмертної експертизи, вказані клопотання вирішувалися судом, натомість ухвали суду про призначення експертизи не виконані, з підстав відновлення провадження в суді за заявами відповідача ОСОБА_9 та його представників.

Суд, відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд доходить висновку про недоведеність усіх заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у позовних заявах в повному обсягу.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується статтею 141 ЦПК України, та вказує, судові витрати понесені сторонами, у разі відмови в позові покладаються на позивачів, а тому заява представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_2 про відшкодування витрат - задоволенню не підлягає.

На підставі вищезгаданого та в відповідності до ст.ст. 13, 22, 23, 25, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ст.ст. 67,70, 74 Сімейного України, ст.ст. 15-16, 203, 215, 216, 225, 234,235, 261, 368, 369, 370, 372, 373, 655, 717,1245, 1257 ЦК України, керуючись ст.ст.3 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності на обов`язкову частку у спадковому майні - відмовити в повному обсягу.

В позові ОСОБА_13 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про виділення частки з спільного майна подружжя, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, виділення частки з спільного майна подружжя, визнання заповіту частково недійсним, визнання договору купівлі-продажу, дарування квартири недійсним - відмовити в повному обсягу.

В позові ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про встановлення факту придбання нерухомого майна для спільної діяльності, визнання права власності та визнання заповіту недійсним - відмовити в повному обсягу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 07 червня 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак