ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 662/1944/17
Номер провадження: №22-ц/819/709/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.,

позивач ОСОБА_1

адвокат Берьозка Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Тепло - Огарьовське» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 січня 2019 року у складі судді Решетова В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Тепло - Огарьовське» про визнання недійсним договору оренди землі та додаткової угоди до нього,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Тепло - Огарьовське» про визнання недійсним договору оренди землі та додаткової угоди до нього.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 111-ХС № 018537 від 06 березня 2003 року він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,77 га, розташованої на території Сивашівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.

У серпні 2012 року між сторонами укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років, тобто по серпень 2017 року, всі екземпляри якого він підписав особисто та передав відповідачу для подальшої державної реєстрації, однак свій екземпляр договору назад так і не отримав.

В червні 2017 року на вимогу надати договір оренди землі він з`ясував, що відповідач сфальшував договір оренди, оскільки у наданому йому екземплярі містилися інші дати його укладення, інші умови, був підпис іншої особи, а дата його укладення зазначена 10 червня 2007 року із реєстрацією у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії центру ДЗК 05.02.2008 року за № 4АА72700043.

Крім того, відповідачем також надано додаткову угоду до договору оренди землі від 01.08.2011 року, із реєстрацією у відділі Держкомзему у Новотроїцькому районі Херсонської області 17.07.2012 року за № 02624 із підписом іншої особи та умовами про пролонгацією договору оренди землі до 06.02.2028 року.

Посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки від 10.06.2004 року та додаткова угода до нього від 01.08.2011 року ним не підписувалися, а їх умови не визнавалися, позивач просив визнати зазначені правочини недійсними.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі, зареєстрований у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 лютого 2008 року за № 4АА72700043, та додаткову угоду до договору оренди землі сільськогосподарського призначення, зареєстровану Відділом Держкомземом у Новотроїцькому районі 17.07.2012 року за №02624, між ОСОБА_1 та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством агрофірма "Тепло-Огарьовське" щодо земельної ділянки площею 9,77 га кадастровий номер :13:010:0014 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сивашівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.

Стягнуто з ПОСП "Тепло-Огарьовське" на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 7566,60 грн., а саме: по сплаті судового збору - 640,00 грн., витрати на оплату експертизи - 6606,60 грн. та витрати на оплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів - 320,00 грн.

В апеляційній скарзі ПОСП Агрофірма «Тепло - Огарьовське», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду першої інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки волевиявлення позивача на укладення оспорюваних правочинів відсутнє, тому що останній їх не підписував, що підтверджено висновком проведеної у справі судово-почеркознавчої експертизи, а у подальшому умов цих правочинів не визнавав, то в силу вимог частини першої статті 215 ЦК України вказані правочини є недійсними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №018537 від 06.03.2003 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 9,77 га, кадастровий номер :13:010:0014, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сивашівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.

Відповідно до наданого позивачем договору оренди землі від 10 червня 2007 року (із виправленням року його укладення без належного застереження про це) позивач передав зазначену земельну ділянку в оренду ПОСП "Тепло-Огарьовське" строком на п`ять років. Договір зареєстровано в Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05 лютого 2008 року за № 4АА72700043.

Також до матеріалів справи долучена додаткова угода від 01 серпня 2019 року до договору оренди землі сільськогосподарського призначення від 05 лютого 2008 року, ( у той час як основна угода укладена 10.06.2007 року), в частині внесення змін щодо умов договору про розмір орендної плати та пролонгацію строку дії договору до 06.02.2028 року, яка зареєстрована відділом Держкомзему у Нововоронцовському районі Херсонської області 17 липня 2012 року за № 02624

Згідно висновків судової почеркознавчої експертизи Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз № 18-969/970 від 14 грудня 2018 року підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди від 10.06.2007 року виконано не самим ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді від 01.08.2011 року до договору оренди землі від 10.06.2007 року ймовірно виконано не самим ОСОБА_1 , а іншою особою. При цьому в описовій частині експертизі зазначено, що при порівнянні підпису у додатковій угоді із зразками підпису ОСОБА_1 встановлено розбіжності перерахованих загальних ознак, транскрипції та окремих ознак, розбіжності у формі рухів та протяжності рухів по вертикалі, і їх сукупність достатня для ймовірного висновку про те, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді виконано не ним, а іншою особою.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачена письмова форма договору оренди землі.

Правочин вважається таким, що вчинено в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (частина друга статті 207 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинено в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (частина друга статті 207 ЦК України).

Отже, установивши під час розгляду справи факт відсутності волевиявлення позивача (орендодавця) на укладення спірних правочинів на умовах, що в них викладені, що вбачається як з відсутності у них підпису позивача, так і відсутності належних та достовірних доказів щодо подальшого визнання ним умов оспорюваних правочинів та прийняття їх виконання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та визнання таких правочинів недійсними з підстав, визначених статтями 203, 215 ЦК України.

Таким чином, вирішуючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Зважаючи на наведене та приймаючи до уваги, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не підтверджені законом та доказами, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, колегія суддів приходить до висновку про відсутність визначених ст.376 ЦПК України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 367,374,375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Тепло - Огарьовське» залишити без задоволення.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови - 30 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська