ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1576/19 Справа № 195/506/18 Суддя у 1-й інстанції - Омеко М.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ПП "Агрофірма "Борисфен" про відшкодування збитків.

В обгрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що згідно державних актів про право власності на земельну ділянку кожний з них є власником земельних ділянок, які 25 листопада 2015 року на підставі договорів оренди земельних ділянок були передані в оренду строком на сім років - до 25 листопада 2022 року ПСП «Агрофірма «Коман». Як стало їм відомо у 2016 році відповідачем ПП "Агрофірма "Борисфен" вчинено самовільний захват належних їм земельних ділянок, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження № 0000214. З матеріалів досудового розслідування їм стало відомо, що самовільний захват земельних ділянок з боку ПП "Агрофірма "Борисфен" вчинено було починаючи з 2014 року. Вони звернулися до виконуючого обов`язки голови Томаківської районної державної адміністрації із заявою про невідкладне скликання комісії із визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам внаслідок самовільного захоплення їх земельних ділянок у 2014, 2015, 2016 роках з боку посадових осіб ПП "Агрофірма "Борисфен". За їх зверненням було створено, згідно розпорядження голови райдержадміністрації від 29 січня 2018 року № 24-р, комісію з питань визначення збитків, завданих власникам землі та землекористувачам на території Томаківського району, де згідно акту з визначення та відшкодування збитків, складеного 21 лютого 2018 року, зазначеною комісією з питань визначення збитків завданих власникам землі та землекористувачам на території Томаківського району було встановлено розмір збитків, завданих власникам земельних ділянок. Позивачі вважають, що їх права, як власників земельних ділянок порушені, а тому просили суд стягнути з ПП "Агрофірма "Борисфен" збитки, визначені згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, Комісією з питань визначення збитків, завданих власникам землі та землекористувачам на території Томаківського району Дніпропетровської області за 2014 рік- 7560,60 грн, за 2015 рік- 9072,72 грн., за 2016 рік - 9074,23 грн., а всього по 25707,55 грн. на користь кожного з позивачів та неодержані доходи (упущену вигоду) за 2014-2016 роки: ОСОБА_1 - 18834 грн., ОСОБА_2 - 37668 грн., ОСОБА_3 - 18834 грн., ОСОБА_4 - 18834 грн., ОСОБА_7 - 18834 грн, ОСОБА_6 - 18834 грн. (т.1 а.с.7-17).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було відмовлено (т.1 а.с.244-252).

З таким рішенням не погодилися позивачі, звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі (т.1 а.с. 263-267).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала ( правовий висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожний окремо, є власниками земельних ділянок розміром 6,22 га кожна, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95907243, № 95908565, № 95897031 , № 95912633 . № 95906007 ,№ 95904673 ,№ 95909890. Дані земельні ділянки входять до ФГ «Єлена», що не заперечується учасниками справи (т.1 а.с.18-31).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 ОСОБА_8 після укладання шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 (т.1 а.с.32).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2011 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_11 , яка складається із земельної ділянки площею 6,220 га. яка розташована на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (т.1 а.с.23).

25 листопада 2015 року між кожним із позивачів та ПСП « Агрофірма «Коман» було укладено договори оренди вказаних земельних ділянок для ведення фермерського сільськогосподарського виробництва на сім років - до 25 листопада 2022 року та які були зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується договорами оренди № 1,2,3,4.5.6.7 від 25.11.2015 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 50465872, 49940701,49942310, 49809886,49939229, 49817657, 49936097 (т.1 а.с.41-61).

Актом обстеження земельної ділянки ФГ «Єлена» Томаківського району Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року за участю комісії у складі: ОСОБА_1, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 було встановлено, що вказана земельна ділянка складається із семи земельних часток-паїв (земельних ділянок) згідно державних актів права власності на земельну ділянку, які надані на підставі розпорядження голови Томаківської районної державної адміністрації від 12 травня 2003 року за № 410р «Про передачу земельної ділянки у приватну власність громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства». Земельні ділянки виділені та передані в право власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 . Результати обстеження засвідчені підписами членів комісії (т.1 а.с.62).

Актом обстеження земельної ділянки ФГ «Єлена» Томаківського району Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року за участі комісії в складі: ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_16 в присутності представника «Агрофірми «Борисфен» ОСОБА_14 проведено обстеження стану посіву гороху на земельній ділянці ФГ «Єлена» загальною площею 43,54 га., надано пропозицію щодо відшкодування збитків або здійснення пересіву культурами пізнішого строку посіву (т.1 а.с.68).

Згідно акту обстеження земельних ділянок загальною площею 43,54 га ФГ «Єлена» від 31 травня 2016 року за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було встановлено, що ПП «Агрофірма Борисфен» своїми незаконними діями на земельних ділянках загальною площею 43,54 га створили неможливим посів запланованої культури соняшника ФГ «Єлена», що позбавило ФГ «Єлена» можливості користуватися земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення та відповідно позбавило ФГ «Єлена» отримати з них дохід і спонукало втратою прибутку від посіву цієї культури в 2016 році і відповідно завдало значних збитків ФГ Єлена». Даний акт засвідчено головою ФГ «Єлена» ОСОБА_1 , депутатом Володимирівської сільської ради ОСОБА_15, агрономом ОСОБА_16 (т.1 а.с.73).

Відповідно до розпоряджень голови Томаківської районної державної адміністрації від 21 лютого 2018 року за № 44-р, 45-р,43-р,42-р,41-р,46-р та актів з визначення та відшкодування збитків позивачам, було встановлено, що у разі доведення факту самовільного зайняття земельної ділянки (у встановленому законодавством порядку) у 2014, 2015, 2016 роках ПП «Агрофірма Борисфен», можливий розмір збитків (шкоди) заподіяних власникам земельних ділянок в 2014 році становив би 7560,60 грн,, в 2015 році - 9072,72 грн.. в 2016 році - 9074,23 грн. кожному (т.1 а.с.77-88).

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року кримінальне провадження № 0000214, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, закрито у зв`язку з відмовою прокурора підтримувати державне обвинувачення. Цивільний позов ФГ «Єлена» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишено без розгляду (т.1 а.с.110).

В постанові прокуратури Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року про відмову від підтримання державного обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні №0000214 відносно ОСОБА_17 , встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки невстановленою особою (т.1 а.с. 226-236).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачами не було надано суду належних доказів на підтвердження дійсного спричинення їм збитків відповідачем ПП «Агрофірма Борисфен», оскільки будь-яких доказів щодо самовільного зайняття саме ПП «Агрофірма Борисфен» належних кожному з позивачів земельних ділянок суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивачів.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог позивачів щодо зайняття належних кожному з позивачів земельних ділянок відповідачем ПП «Агрофірма Борисфен» не підтверджуються належними доказами по справі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді