Справа № 373/1657/15-ц
УХВАЛА

18 березня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Керекези Я.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС ГУЮ у м.Києві від 08.09.2017 «Про арешт майна боржника» у виконавчому провадженні № 54185980 з виконання виконавчого листа від 14.12.2016 у справі № 2-722/15, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» ОСОБА_3 подав до суду скаргу на постанову державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 08.09.2017 «Про арешт майна боржника» у виконавчому провадженні №54185980 з виконання виконавчого листа від 14.12.2016 у справі №2-722/15. Скаржник просить зупинити виконавче провадження №54185980 до моменту розгляду судом скарги ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь»; визнати незаконними дії/рішення Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві ОСОБА_4, щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 08.09.2017 ВП №54185980; визнати недійсною постанову про арешт майна боржника від 08.09.2017 ВП №54185980; скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_4 від 08.09.2017 «Про арешт майна боржника», винесену в межах виконавчого провадження №54185980 з примусового виконання виконавчого листа №2-722/15 від 14.12.2016 у справі про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 Русь» на користь ОСОБА_5 В»ячеслава Володимировича 217412,05 грн. заборгованості; зобов`язати державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_4 вжити всіх заходів, необхідних для вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (запис від 08.09.2017 за №53374550) та з усіх інших державних реєстрів, в яких здійснюються реєстрація відомостей про права на нерухоме майно а також їх обтяжень, запису про обтяження майна ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» арештом, накладеним державним виконавцем Подільського РВ ДВС м.Києва ОСОБА_4 відповідно до постанови від 08.09.2017 ВП 54185980 «Про арешт майна боржника».

До суду представник ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» не з»явився, повідомлений належним чином. В матеріалах справи мається заява про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримав, просив задовольнити.

Державний виконавець Подільського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві ОСОБА_4 та стягувач ОСОБА_5 чи його представник в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд скарги у їх відсутність, в задоволенні скарги просять відмовити.

Судом встановлено наступне.

Господарським судом м.Києва 12.07.2015 постановлено рішення у справі №925/700/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 Русь» на користь Управління Пенсійного фонду України в Кам`янському районі Черкаської області 523446,42 грн. заборгованості.

На виконання вказаного рішення 09.12.2015 було видано наказ, у відповідності до якого Подільським районним відділом Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві 26.07.2017 було відкрито виконавче провадження №54185980.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Ільницьким І.В. 08.09.2017 була винесена постанова про об`єднання виконавчих провадженю у зведене виконавче провадження, до якого ввійшло виконавче провадження №54039786 по виконанню виконавчого листа №2-722/15, виданого 14.12.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області щодо стягнення з ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» на користь ОСОБА_5 В»ячеслава Володимировича 217412,05 грн. заборгованості.

У зведеному виконавчому провадженні №54185980 винесено постанову «Про арешт майна боржника», на підставі якої 08.09.2017 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження арештом майна ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь».

Представник скаржника вважає вищезазначену постанову недійсною та просить суд її скасувати, оскільки всупереч Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем накладено арешт на все майно, без врахування меж стягуваної суми. Крім того, в порушення ч.3 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника на адресу скаржника не направлялась.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, - і за її межами.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативними правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковість виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За змістом ч.ч.1,2 ст.13 вказаного нормативно-правового акту під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Порядок накладення арешту на майно та грошові кошти боржника визначено ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як вбачається з постанови від 08.09.2017, винесеної державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження №54185980, арешт було накладено на все майно, що належить ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь».

Однак, накладення арешту на все майно боржника в повному обсязі суперечить вимогам ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», так як накладення арешту на майно має обмежуватись сумою стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі становлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на те, що державним виконавцем Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_4 були порушені вимоги ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», суд визнає дії з винесення постанови про накладення арешту від 08.09.2017 в межах зведеного виконавчого провадження №54185980 щодо виконання виконавчого листа №2-722/15 виданого 14.12.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області неправомірними.

Суд відмовляє в задоволенні скарги в частині прохання зупинити виконавче провадження №54185980 до моменту розгляду судом скарги ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь», оскільки нормами чинного Цивільного процесуального кодексу України не передбачено право (повноваження) суду зупиняти хід виконавчого провадження, у зв`язку з розглядом скарги на дії (бездіяльність) виконавців.

Щодо вимоги скаржника про скасування постанови про арешт майна боржника №54185980 від 08.09.2017 суд відмовляє в її задоволенні з огляду на те, що суд, виявивши порушення в діяльності органу ДВС, визнає такі дії неправомірними та зобов`язує усунути порушення, а не скасовує.

Крім того, суд відмовляє у задоволенні скарги в частині зобов`язання Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві вжити всіх заходів, необхідних для вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (запис від 08.09.2017 за №53374550) та з усіх інших державних реєстрів, в яких здійснюються реєстрація відомостей про права на рухоме та нерухоме майно, а також їх обтяжень, запису про обтяження майна ПАТ «ОСОБА_2 Русь» арештом, накладеним державним виконавцем Подільського РВ ДВС м.Києва ОСОБА_4 відповідно до постанови від 08.09.2017 ВП №54185980 «Про арешт майна Боржника» з огляду на те, що обов`язок вчинення вищезазначених дій у державного виконавця виникає лише після визнання постанови про арешт майна боржника недійсною.

Таким чином, суд не повноважний зобов`язати виконавчу службу вчинити дії, які в силу Закону України «Про виконавче провадження» можуть і повинні вчинятись лише державним виконавцем.

За таких обставин, скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати постанову головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС ГУЮ у м.Києві ОСОБА_4 від 08.09.2017 «Про арешт майна боржника» у виконавчому провадженні № 54185980 з виконання виконавчого листа від 14.12.2016 у справі № 2-722/15, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, неправомірною.

Зобов»язати головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС ГУЮ у м.Києві ОСОБА_4 вчинити всі передбачені законом України «Про виконавче провадження» дії для поновлення порушеного права ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» в зв»язку з винесенням постанови «Про арешт майна боржника» у виконавчому провадженні № 54185980 з виконання виконавчого листа від 14.12.2016 у справі № 2-722/15, виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області.

Про виконання ухвали повідомити суд та ПАТ «Банк «ОСОБА_2 Русь» не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Я. І. Керекеза