Справа № 303/6895/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

за участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 червня 2018 року ухваленого суддею Довжанин В.М. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

У грудні 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначено, що 11.05.2007 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СМ-SМЕ-801/016/2007 відповідно до якого він отримав 5900 доларів США та кредитний договір № СМ-SМЕ-801/017/2007 року від 11.05.2007 року, за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 70 000 доларів США на споживчі цілі. Цього ж числа, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеними кредитними договорами, між АТ «ОТП Банк» і відповідачем був укладений договір іпотеки №PМ- SМЕ-801/016/2007 року. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме нежитлова будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . 26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н та договір відступлення права вимоги № б/н. В порушення зазначених вище умов кредитних договорів, відповідачем не виконує зобов`язання за договорами. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.10.2012 року задоволено позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ-801/016/2007 від 11.05.2007 року та кредитним договором № СМ-SМЕ-801/017/2007 року від 11.05.2007 року. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10.10.2012 року не виконано. Заборгованість відповідача за вказаними кредитними договорами становить 44 576,06 гривень та 446 596,75 гривень. 03.10.2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу вихідний № 109 про погашення заборгованості за кредитними договорами № СМ-SМЕ-801/016/2007 від 11.05.2007 року та № СМ-SМЕ-801/017/2007 року від 11.05.2007 року. Дана вимога відповідачем не виконана. Посилаючись на наведене позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., що належить ОСОБА_1 , шляхом надання права ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на продаж від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо оформлення та отримання дублікатів правовстановлюючих та інших документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх передбачених нормативно - правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитними договорами № СМ-SМЕ-801/016/2007 від 11.05.2007 року та № СМ-SМЕ-801/017/2007 року від 11.05.2007 року у розмірі 491172,81 гривень. Початкову ціну предмета іпотеки встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час його реалізації, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 червня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що суд не зазначив в резолютивній частині рішення початкову ціну предмета іпотеки. Вказує, що судом не враховано, що 22 грудня 2009 року Мукачівським міськрайонним судом у справі №2-3400/09 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до нього про звернення стягнення на предмет застави та іпотеки вже приймалось рішення, яке набрало законної сили, тобто вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі. Посилається на те, що обраний позивачем спосіб реалізації предмета іпотеки є позасудовим. Суд не врахував, що 13.05.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10.10.2012 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 11.05.2007 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір,№ СМ-SМЕ-801/016/2007, відповідно до якого він отримав 5900 доларів США та кредитний договір № СМ-SМЕ-801/017/2007 року від 11.05.2007 року, за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 70 000 доларів США на споживчі цілі.

Цього ж числа, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеними кредитними договорами, між АТ «ОТП Банк» і відповідачем був укладений договір іпотеки №PМ- SМЕ-801/016/2007 року. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме нежитлова будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., що належить ОСОБА_1 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.10.2012 року позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ-801/016/2007 від 11.05.2007 року та кредитним договором № СМ-SМЕ-801/017/2007 року від 11.05.2007 року задоволено, стягнуто з них солідарно заборгованість за вказаними кредитними договорами відповідно 44 576,06 гривень та 446 596,75 гривень. Дане рішення не виконане. (а.с.24-26 т.1)

Згідно Статуту ПАТ «ОТП Банк», затвердженого рішенням акціонера №71 від 15.12.2015 року, він є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» (а.с.38-40т.1).

Відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26.11.2010 року та Договору про відступлення права вимоги, укладених між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитними договорами № СМ-SМЕ-801/016/2007 від 11.05.2007 року, № СМ-SМЕ-801/017/2007 року від 11.05.2007 року та Договором іпотеки №PМ- SМЕ-801/016/2007 року 11.05.2007 року (а.с.27-37т.1).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 39 вказаного Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 Закону передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь - якій особі - покупцеві.

Суд першої інстанції з врахуванням встановлених вищенаведених обставин правильно застосував дані положення закону та обґрунтовано задовольнив заявлений позов.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що судом не враховано, що 22 грудня 2009 року Мукачівським міськрайонним судом у справі №2-3400/09 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до нього про звернення стягнення на предмет застави та іпотеки вже приймалось рішення, яке набрало законної сили, тобто вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, судом апеляційної інстанції витребувано і оглянуто матеріали вказаної справи та встановлено, що дане рішення та ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 30.03.2010 року, якою залишено в силі дане рішення, скасовано ухвалою ВССУ від 21.03.2012 року і направлено справу на новий розгляд до суд першої інстанції. В процесі розгляду справи ОТП «Факторинг» подав заяву про зміну позовних вимог і просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за вищевказаними кредитними договорами, а також за кредитним договором від 03.08.2006 року, а також звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки PCL -801/134/2007 від 25 липня 2007 року на будинок АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , і рішенням суду від 10.10.2012 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 28.03.2013 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за вищевказаними кредитними договорами, а також за кредитним договором від 03.08.2006 року, а також звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки PCL -801/134/2007 від 25 липня 2007 року на будинок АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_3 . Тобто, даним рішенням звернуто стягнення на інший предмет іпотеки та за іншим договором іпотеки, і даний предмет іпотеки на праві власності належить не відповідачу ОСОБА_4 , а іншій особі - ОСОБА_3 (а.с.151-153, 204 - 208 т.2, а.с.66-68 т.3 справи №0707/5691/2012)

Не заслуговують на увагу і може бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції й посилання апелянта на те, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення є позасудовим, оскільки у відповідності до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються в тому числі й спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Тобто, на підставі рішення суду допускається застосування позасудової процедури реалізації предмета іпотеки встановленої статтею 38 вказаного Закону, що в даному випадку і застосовано судом.

Щодо посилань апелянта, що судом не зазначено в резолютивній частині рішення початкову ціну предмета іпотеки, то такі є безпідставними, оскільки в рішенні вказано, що початкову ціну предмета іпотеки встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час його реалізації.

Відхиляє колегія суддів і посилання апелянта на наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 10.10.2012р., оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не перешкоджає кредитору звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Слід враховувати, що забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, та не суперечить чинному законодавству.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: