Справа № 146/688/19
Провадження № 22-ц/801/2042/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Пилипчука О.В. у смт Томашпіль Вінницької області, повний текст якого складено 24 липня 2019 року,

у справі № 146/688/19 за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Томашпільський районний суд Вінницької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вила Томашпільського району Вінницької області. 01 листопада 1978 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина СРСР. Після закінчення школи заявник виїхав на навчання в м. Горлівку Донецької області, звідки був призваний на військову службу і з 09 листопада 1981 року проходив службу в Радянській армії.

Після демобілізації ОСОБА_1 деякий час працював у м. Вінниця, а приблизно в середині 80-х років виїхав на роботу до Росії, де ним був втрачений паспорт.

29 січня 1991 року ОСОБА_1 повернувся до с. Вила Томашпільського району Вінницької області, де і проживає по даний час, що підтверджується випискою із погосподарської книги за 1991-1995 роки.

Заявник зазначає, що неодноразово звертався в паспортний стіл і до Томашпільського сектору ДМС про видачу йому паспорта громадянина України, але йому постійно відмовляли, останній раз мотивуючи тим, що станом на 06 лютого 1992 року він постійно проживав на території Російської Федерації і є громадянином Російської Федерації, що спростовується довідкою Консульського відділу посольства Російської Федерації в Україні від 22.11. 2018, а також необхідністю подати документ, що посвідчує його особу, що не є можливим, оскільки єдиним його документом, що підтверджує його особу, є свідоцтво про народження.

Заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області 31 травня 2019 року подало відзив на заяву ОСОБА_1 , в якій представник просить відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що заявник до матеріалів не додає копії свідоцтва про народження на підтвердження факту народження, копії трудової книжки на підтвердження проходження військової служби та роботи. Окрім того, з 1991 року по 2015 рік заявник не вчиняв ніяких дій для того, щоб отримати паспорт громадянина України.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено повністю. Встановлено той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вказане рішення суду постановлене з неповно з`ясованими судом обставинами, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що з наданих заявником документів наявне неспівпадіння прізвищ « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 ». Коли почалася паспортизація в Україні заявник фактично не проживав на території України. Суд не міг брати до уваги «Справку об отсутствии гражданства Российской Федерации» від 22.11.2018, у якій зазначено строк її дії протягом 6 місяців, оскільки на момент розгляду справи строк її дії закінчився.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Щетніцький В.С. доводи апеляційної скарги не визнали, вказавши на безпідставність і на законність та обґрунтованість рішення суду. ОСОБА_1 суду пояснив, що встановлення рішенням суду його особи необхідне для отримання ним паспорта громадянина України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що викладені у заяві твердження заявника ОСОБА_1 щодо встановлення його особи знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, даний факт підтвердився відомостями Вилянської сільської ради, поясненням свідка; даний факт має для заявника юридичне значення і впливає на оформлення пенсії, тому заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Із таким висновком суду апеляційний суд не погоджується.

Велика Палата ВС звертала увагу на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній (постанова від 10.04.2019 у справі № 320/948/18).

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

На зазначене суд першої інстанції увагу не звернув та встановив тотожність особи заявника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 липня 2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 377, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 липня 2019 року скасувати, провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді І. В. Міхасішин

С. Г. Копаничук