Справа № 161/747/19
Провадження № 2/161/1106/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Козак О.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних із простроченої суми, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1Г звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми.

Свій позов мотивує тим, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 15190,43 грн., пеню від суми несплачених аліментів за період з квітня 2013 року по вересень 2016 року в розмірі 4644,61 грн. та додаткові витрати понесені на неповнолітніх дітей одноразово в сумі 14660,67 грн.

Однак, постановою апеляційного суду Волинської області від 06.02.2018 року вказане рішення було змінено та вирішено стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8890,43 грн., пеню від суми несплачених аліментів за період з квітня 2013 року по вересень 2016 року в розмірі 3761,82 грн. та додаткові витрати понесені на неповнолітніх дітей в розмірі 10060,94 грн.

Вказує, що Другим відділом ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області 26.05.2017 року було відкрито виконавче провадження, проте станом на 15.01.2019 року відповідач належним чином кошти не сплачує.

У звязку з чим, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість за період з січня 2013 року по жовтень 2016 року по оплаті додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 9713,19 грн., суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 1710,36 грн., а також трьох процентів річних із простроченої суми в розмірі 460,64 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.02.2019 року позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по оплаті додаткових витрат на утримання дітей залишені без розгляду.

Позивач в судовому засіданні в решті позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 травня 2017 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойки від суми несплачених аліментів, додаткових витрат на утримання дітей та судових витрат в сумі 19856,48 грн. (а.с. 7).

Відповідно до довідки Другоговідділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 11.01.2019 року на підставі заяви боржника борг ОСОБА_3 погашено (а. с. 4).

Виходячи з положень ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом положень ч. 4 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов'язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов'язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі не встановлення такого строку - після спливу семи днів після пред'явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

Судом зясовано, що за період з 03.0.6.2017 року по 15.01.2019 року сума індексу інфляції за весь час прострочення складає 1710,36 гривень., сума трьох процентів річних із простроченої суми становить 2171 гривень, що підтверджується розрахунком позивача, який стороною відповідача спростовано не було (а.с. 3).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4,12, 13,77,81,89,141, 263,264,265 ЦПК України, на підставі ст.ст.196 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки м. Луцьк, вул. С.Ковалевської, 27/6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), індекс інфляції за період прострочення в розмірі 1710,36 грн., три проценти річних із простроченої суми в розмірі 60,64 грн., а всього на загальну суму 2171 грн. (дві тисячі сто сімдесят оду грн..).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 22.02.2019 року.