ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3211/18

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/436/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

сторони:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі"

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Олійника В.П. від 17 грудня 2018 року, місце ухвалення рішення м.Ніжин у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги в розмірі 32 168 грн. 53 коп. за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року. Вимоги заявленого позову ТОВ "НіжинТеплоМережі" обґрунтовувало тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем, як власником квартири АДРЕСА_1 свого обов`язку щодо внесення плати за спожиті послуги, які надаються позивачем, за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року у відповідача виникла заборгованість за теплову енергію в розмірі 32 168 грн. 53 коп. За даних обставин позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року в розмірі 32 168 грн. 53 коп., а також 1 762 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви в суді першої інстанції.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.12.2018 року позовні вимоги ТОВ "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "НіжинТеплоМережі" 32 168 грн. 53 коп. заборгованості за комунальні послуги за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року, а також 1 762 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 17.12.2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що при вирішенні даного спору по суті суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, має місце недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, при цьому судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що дана справа була розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, але при цьому відповідач не отримувала копії ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у даній справі, що унеможливлювало реалізацію нею своїх процесуальних прав та обов`язків. Доводи апеляційної скарги стверджують, що за даних обставин судом першої інстанції не було дотримано принципу рівності та змагальності сторін, і відповідно до ч.3 статті 376 ЦПК України вказана обставина є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, оскільки дану справу судом було розглянуто без повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про наявність нових обставин, що підлягають встановленню апеляційним судом, і зазначає, що договір з позивачем про надання послуг з централізованого теплопостачання відповідач не укладала, заяву про переоформлення на неї особового рахунку позивачу не подавала, оскільки централізоване теплопостачання до квартири відповідача не здійснювалось і не здійснюється до цього часу протягом всього періоду, в тому числі, і з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з метою встановлення факту відсутності централізованого теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зверталась до позивача з відповідною заявою. При цьому 21.03.2012 року представником балансоутримувача будинку КП "Служба Єдиного Замовника" та представником позивача було встановлено, що у квартирі відповідача демонтовано опалювальні прилади, стояки змуровані в стінах поліпропіленовими трубами. Доводи апеляційної скарги стверджують про неможливість отримання послуг з централізованого постачання теплової енергії, оскільки відбулось від`єднання вказаної квартири від централізованої системи теплопостачання ще до моменту вселення відповідача у дану квартиру, і в подальшому під`єднання вказаної квартири до централізованої системи теплопостачання не здійснювалось. При цьому ОСОБА_1 у доводах апеляційної скарги вказує, що у період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року вона не отримувала послуги з централізованого постачання теплової енергії за вказаною адресою, і вона не є абонентом споживання послуг з теплопостачання. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , але відсутнє фактичне користування послугами позивача, оскільки має місце відсутність постачання теплової енергії позивачем до квартири відповідача у період, вказаний у позовній заяві, а саме, з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року. Доводи апеляційної скарги стверджують про необхідність дослідження апеляційним судом письмових доказів, які додаються відповідачем до апеляційної скарги, оскільки не могли бути подані до суду першої інстанції, а саме: заява до ТОВ "НіжинТеплоМережі" про відключення від теплопостачання від 22.08.2011 року, вх. №01- 01/606; договір №28 від 05.09.2011 року на виконання робіт по монтажу та укладці теплої підлоги (теплового кабелю), монтажу терморегулятора, виконання цементної заливки; акт приймання-передачі виконаних робіт від 25.09.2011 року до договору №28 від 05.09.2011 року; акт від 21.03.2012 року обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет обстеження внутрішньобудинкової системи; свідоцтво про право власності на нерухоме майно б/н від 30.08.2011 року; витяг про державну реєстрацію прав власності від 30.08.2011 року. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідач має намір приєднати до матеріалів справи копію рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради про надання дозволу на облаштування індивідуальної системи опалення у квартирі АДРЕСА_1 , яка ще не отримана відповідачем у архівному відділі у зв`язку з обмеженим часом для подання апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги зазначають про неналежність доказів, наданих позивачем на обґрунтування вимог поданої позовної заяви, а саме, інформаційної довідки щодо об`єкта нерухомого майна від 03.04.2018 року та листа - розрахунку ОР №1000 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказані докази не містять в собі інформації відносно того, що позивачем надавались у вказаний ним в позовній заяві період послуги відповідачу з постачання теплової енергії.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "НіжинТеплоМережі" просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 17.12.2018 року.

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.60,64-69), ОСОБА_1, ТОВ "НіжинТеплоМережі" отримали копії ухвали апеляційного суду від 22.03.2019 року про відкриття апеляційного провадження у справі та копії ухвали апеляційного суду від 26.03.2019 року про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 27.04.2018 року ТОВ "НіжинТеплоМережі" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2018 року відмовлено у видачі судового наказу ТОВ "НіжинТеплоМережі" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію (а.с.4).

13.07.2018 року ТОВ "НіжинТеплоМережі" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року в розмірі 32 168 грн. 53 коп. (а.с.3).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата формування: 03.04.2018 року, номер інформаційної довідки 119499063 (а.с.5), власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 30.08.2011 рік. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, б/н, 30.08.2011, Виконавчий комітет Ніжинської міської ради.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за особовим рахунком №1000 абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6), заборгованість за теплову енергію за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року становить 32 168 грн. 53 коп.

Задовольняючи вимоги заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комунальні послуги, суд першої інстанції з врахуванням фактичних обставин справи та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, у оскаржуваному рішенні від 17.12.2018 року прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Як вбачається із ухвали суду першої інстанції від 06.08.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі (а.с.11-12), судом першої інстанції було ухвалено проводити розгляд справи за позовом ТОВ "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. При цьому судом першої інстанції було визначено відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.13,14), копія вказаної ухвали суду першої інстанції від 06.08.2018 року та позовна заява із додатками до неї судом першої інстанції були направлені на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , проте, вказане поштове відправлення відповідачу вручено не було. Згідно довідки ф20 поштового зв`язку (а.с.14,14,зворот), поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 повернулось до суду першої інстанції неврученим ОСОБА_1 із зазначенням причини повернення: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

При цьому у оскаржуваному рішенні суду першої інстанції від 17.12.2018 року зазначено, що інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Приймаючи до уваги наведене, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що дану справу було розглянуто судом першої інстанції без належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у вказаній справі, що унеможливлювало реалізацію відповідачем своїх процесуальних прав та обов`язків у справі. У зв`язку із вказаними обставинами, які були прийняті до уваги апеляційним судом, листом Чернігівського апеляційного суду від 27.03.2019 року ОСОБА_1 та її представнику адвокату Луєнку Ю.В. було запропоновано надати апеляційному суду відповідні докази на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування вимог заявленого позову (а.с.59). Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22.05.2019 року (а.с.102) було задоволено заяву ОСОБА_1 про продовження їй строку для надання архівної копії рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради про надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 (а.с.99,100). При цьому необхідно зазначити, що в подальшому жодних інших документів, ніж ті, які додані відповідачем до апеляційної скарги, ОСОБА_1 апеляційному суду не надано. Також відповідачем не надано апеляційному суду документів щодо дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП на відключення від мереж централізованого опалення квартири ОСОБА_1 або будинку АДРЕСА_1 .

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 з посиланням на п.3 ч.3 статті 376 ЦПК України вказує про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 17.12.2018 року. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що апеляційним судом на виконання приписів ч.1,ч.2 статті 12 ЦПК України, з метою додержання засад змагальності сторін, а також рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, було запропоновано відповідачу та її представнику надати апеляційному суду відповідні докази на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування вимог заявленого позову (а.с.59). Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22.05.2019 року (а.с.102) було задоволено заяву ОСОБА_1 про продовження їй строку для надання архівної копії рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради про надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 (а.с.99,100). При цьому в подальшому жодних інших документів, ніж ті, які додані відповідачем до апеляційної скарги, ОСОБА_1 апеляційному суду не надано.

Апеляційний суд приймає до уваги вищезазначені доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , приписи п.3 ч.3 статті 376 ЦПК України, при цьому згідно ч.4 статті 263 ЦПК України враховує висновок постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №235/3619/15-ц, провадження №14-11цс18 стосовно правового пуризму, і за даних обставин приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 17.12.2018 року підлягає залишенню без змін, оскільки не потрібно скасовувати правильне по суті рішення суду лише заради правового пуризму.

Задовольняючи вимоги заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комунальні послуги, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 17.12.2018 року прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 17.12.2018 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В силу приписів ч.3 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що підлягають прийняттю, дослідженню апеляційним судом письмові докази, додані ОСОБА_1 до апеляційної скарги.

З документів, які додані ОСОБА_1 до апеляційної скарги вбачається, що 22.08.2011 року ОСОБА_1 зверталась до ТОВ "НіжинТеплоМережі" із заявою про від`єднання її квартири АДРЕСА_1 від теплопостачання, оскільки вона є пенсіонером і у неї відсутня можливість оплачувати рахунки тепломережі. Одночасно ОСОБА_1 повідомляла про те, що вона буде використовувати альтернативне опалення, заборгованості перед ТОВ "НіжинТеплоМережі" вона не має, договір не підписувала (а.с.35).

Згідно договору на виконання робіт №28 від 05.09.2011 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.36-39), виконавець зобов`язався виконати наступні роботи: провести монтаж та укладку теплої підлоги (теплового кабелю), монтаж терморегулятора системи, виконати цементну заливку підлоги. При цьому відповідач зобов`язалась прийняти та оплатити вказані роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Актом від 25.09.2011 року приймання- передачі виконаних робіт до договору №28 від 05.09.2011 року сторони договору засвідчили факт виконання та приймання вказаних робіт за договором №28 від 05.09.2011 року (а.с.40).

Відповідно до копії акту від 21.03.2012 року на предмет обстеження внутрішньобудинкової системи квартири АДРЕСА_1 (а.с.41), складеного в присутності представника балансоутримувача КП ''СЄЗ'', начальника дільниці №4 ТОВ ''НТМ'', власника квартири ОСОБА_1 , обстеженням даної квартири встановлено, що опалювальні прилади демонтовані, стояки замуровані в стінах поліпропіленовими трубами.

З відповіді ТОВ "НіжинТеплоМережі" №01-07/870 від 30.08.2011 року на заяву ОСОБА_1 від 22.08.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено про неможливість відключення окремої квартири від мережі централізованого теплопостачання відповідно до вимог Наказу Мінбуду України №169 від 06.11.2007 року (а.с.73).

Згідно довідки КП "Служби Єдиного Замовника" №363 від 08.04.2019 року (а.с.95), житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 обладнаний централізованою системою опалення.

Відповідно до довідки ТОВ "НіжинТеплоМережі" від 09.04.2019 року №01-07/692, будинок АДРЕСА_1 має єдину централізовану систему опалення; послуги централізованого опалення до вказаного будинку, в тому числі, за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року надаються ТОВ "НіжинТеплоМережі"; відключення будинку АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення не здійснювалось; відключення квартири АДРЕСА_1 , в тому числі, за борги, ТОВ "НіжинТеплоМережі" не проводилось (а.с.96).

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про наявність нових обставин, що підлягають встановленню апеляційним судом, і зазначає, що договір з позивачем про надання послуг з централізованого теплопостачання відповідач не укладала, заяву про переоформлення на неї особового рахунку позивачу не подавала, оскільки централізоване теплопостачання до квартири відповідача не здійснювалось і не здійснюється до цього часу протягом всього періоду, в тому числі, і з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з метою встановлення факту відсутності централізованого теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зверталась до позивача з відповідною заявою. При цьому 21.03.2012 року представником балансоутримувача будинку КП "Служба Єдиного Замовника" та представником позивача було встановлено, що у квартирі відповідача демонтовано опалювальні прилади, стояки змуровані в стінах поліпропіленовими трубами. Доводи апеляційної скарги стверджують про неможливість отримання послуг з централізованого постачання теплової енергії, оскільки відбулось від`єднання вказаної квартири від централізованої системи теплопостачання ще до моменту вселення відповідача у дану квартиру, і в подальшому під`єднання вказаної квартири до централізованої системи теплопостачання не здійснювалось. При цьому ОСОБА_1 у доводах апеляційної скарги вказує, що у період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року вона не отримувала послуги з централізованого постачання теплової енергії за вказаною адресою, і вона не є абонентом споживання послуг з теплопостачання. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , але відсутнє фактичне користування послугами позивача, оскільки має місце відсутність постачання теплової енергії позивачем квартири відповідача у період, вказаний у позовній заяві, а саме, з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги, а також документи, додані відповідачем до апеляційної скарги, не можуть бути підставами для відмови у задоволенні вимог заявленого позову, виходячи із наступного.

Пунктами 24,25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (із наступними змінами), визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку, згідно з п.2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 "Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4''. П.2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 "Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4'' визначено, що при цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання.

Пунктом 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (із наступними змінами) передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Відповідно до п.2.6, п.2.7 вказаного Порядку, по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і ГВП на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і ГВП сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

До вказаного Порядку Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем фактично було здійснено відключення від мережі централізованого опалення, проте, всі вищезазначені умови чинного законодавства ОСОБА_1 не виконала. За даних обставин є необґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач неправомірно нараховував ОСОБА_1 оплату за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року, оскільки судом встановлено, що відповідач самовільно, без відповідного дозволу та відповідної технічної документації відключилась від мережі теплопостачання. Приймаючи до уваги наведене, у позивача були відсутні підстави для припинення нарахувань за надані послуги за вказаний хронологічний період.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11.11.2015 року у справі за №6-1706цс15, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Доводи апеляційної скарги вказують, що ОСОБА_1 у період з 01.02.2012 року по 30.04.2018 року не отримувала послуги з централізованого постачання теплової енергії, при цьому вона не є абонентом споживання послуг з теплопостачання, і не укладала договору з позивачем про надання житлово-комунальних послуг.

На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову, оскільки по справі встановлено, що особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на квартиру АДРЕСА_1 , був переоформлений на ім`я ОСОБА_1 на підставі наданої нею довідки про склад сім`ї від 26.04.2011 року про те, що з 19.04.2011 року вона зареєстрована за даною адресою одна (а.с.91).

Відповідно до копії акту від 21.03.2012 року на предмет обстеження внутрішньобудинкової системи квартири АДРЕСА_1 (а.с.41), складеного в присутності представника балансоутримувача КП ''СЄЗ'', начальника дільниці №4 ТОВ ''НТМ'', власника квартири ОСОБА_1 , обстеженням даної квартири встановлено, що опалювальні прилади демонтовані, стояки замуровані в стінах поліпропіленовими трубами. Апеляційний суд вважає, що вказаний акт не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову, оскільки даний акт фіксує факт самовільного відключення квартири відповідача від системи централізованого опалення, що заборонено приписами п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (із наступними змінами).

Посилання ОСОБА_1 в доводах апеляційної скарги на ті обставини, що вона не укладала договору з позивачем про надання житлово-комунальних послуг, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову. Оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів встановлення, перевірок та повірок теплолічильника в квартирі з 2005 року. З даного приводу необхідно зазначити, що згідно матеріалів справи, теплолічильником обладнано будинок АДРЕСА_1 . Будинковий теплолічильник введено в експлуатацію з 01.12.2005 року, і згідно його показів проводяться нарахування за централізоване опалення приміщень, які знаходяться в будинку АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції задовольнив вимоги заявленого позову на підставі неналежних доказів, наданих позивачем. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову, оскільки ОСОБА_1 не надано належних, допустимих, достатніх доказів в розумінні статей 77, 78, 80 ЦПК України на спростування вимог заявленого позову. Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11.11.2015 року у справі за №6-1706цс15, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, при цьому рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.12.2018 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 18.06.2019 року.

Головуючий: Судді: