Справа № 738/690/19
№ провадження 2/738/271/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чеpнiгiвської областi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року до Менського районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Позов мотивував тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 25.11.2005 з позивача на користь відповідача стягнено аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2005 і до повноліття дитини. На виконання рішення суду 25.11.2005 видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні у Чернігівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На даний час змінився матеріальний та сімейний стан позивача. Так, 07.03.2006 він зареєстрував шлюб, від якого мають четверо дітей, крім цього погіршився його стан здоров`я, що не давало можливості працювати тривалий час. За наявності вказаних обставин, позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, а тому звернувся до суду з заявою про їх зменшення до 1/7 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність належних доказів, що підтверджують обставини викладені позивачем у позові.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як встановлено в судовому засіданні згідно рішення Менського районного суду Чернігівської області від 25.11.2005 з позивача на користь відповідача стягнено аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2005 і до повноліття дитини (а.с.11).

На виконання рішення суду 25.11.2005 видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні у Чернігівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.12-13).

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України,розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного стану або погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що 07 березня 2006 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Н-Білоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 07 березня 2006 року, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.15).

Від даного шлюбу мають четверо дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується їх свідоцтвами про народження, копії яких додані до матеріалів справи (а.с.16-19).

Крім цього, позивачем до матеріалів справи додано довідку № 131 від 09.04.2019 та виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного, санаторного) хворого ТБ 09, що свідчить про погіршення його стану здоров`я та медичне лікування (а.с.25-26).

Таким чином, суд вбачає зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його сімейним та матеріальним становищем на час ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/7 на утримання неповнолітньої доньки, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини.

Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну сімейного та матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст.ст. 81, 263 - 265, 268, ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі рішення Менського районного суду Чернігівської області від 25.11.2005 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/7 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2019 року.

Суддя Т.Г. Сова