Дата документу 06.06.2019 Справа № 335/7440/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №335/7440/18

Провадження №22-ц/807/1806/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в складі судді Соболєвої І.П. від 04 березня 2019 року в справі за позовом громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати членських внесків,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року громадська організація «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» (далі ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати членських внесків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до заяви-договору від 24.05.2005 року ОСОБА_2 передав всі свої права та обов`язки члена гаражного товариства відповідачу ОСОБА_1 .. З цього часу відповідач увійшов до складу членів ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату».

Уповноважені органи ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» встановлювали у період з 2008 року по 2017 рік, протоколами загальних зборів організації розміри членських внесків. Однак, починаючи з 2008 року, відповідач систематично не сплачує членські внески.

19.04.2018 року позивач направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення претензію, в якій просив сплатити всю суму заборгованості по членським внескам і вказував, що в разі незадоволення претензії буде вимушений звернутися до суду.

23.05.2018 року лист із претензією повернувся на адресу позивача за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, позивач вжив всіх можливих заходів з метою досудового врегулювання спору, проте відповідач ухиляється від такого врегулювання.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» 4784 грн заборгованості зі сплати членських внесків, 4003,62 грн втрат від інфляції, 546,89 грн три відсотка річних, що всього становить 9 334,51 грн, а також всі судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано суду належних доказів членства ОСОБА_1 у ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату», а також, що розмір членських внесків встановлено не уповноваженими органами, претензія відповідачу була направлено на помилкову адресу, крім того строк позовної давності за вказаними вимогами сплинув.

Не погоджуючись із рішенням суду ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору стягнути з відповідача.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано: заяву ОСОБА_1 про вступ до гаражного товариства «Титан» від 24.05.2005 року, згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань дата державної реєстрації ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» - 28.07.1995 року. Судом першої інстанції залишено поза увагою положення пунктів 5.3, 6.11 та 7.6 Статуту ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату», згідно із якими повноваження встановлювати розмір членських внесків належить як загальним зборам, так і правлінню. Жодним нормативно-правовим актом, як і Статутом організації, не передбачено обов`язку щодо досудового врегулювання спору про стягнення заборгованості за членськими внесками. Висновок суду про пропуск позовної давності не ґрунтується на законі, оскільки обов`язок по сплаті щорічних внесків виникає щорічно, а отже прострочення наступає по кожному року окремо.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи апеляційної скарги фактично дублюють позовну заяву та висновків суду не спростовують. Відповідач не є членом ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату», а отже не повинен сплачувати обов`язкові членські внески до цієї організації.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на такі обставини.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає з огляду на наступне.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до заяви-договору від 24.05.2005 року член гаражного товариства «Титан» ОСОБА_2 передав всі свої права та обов`язки члена гаражного товариства ОСОБА_1 , який своїм підписом засвідчив, що із Статутом ГТ ознайомлений та зобов`язався строго виконувати всі його вимоги та рішення правління, своєчасно сплачувати членські внески та утримувати гараж № НОМЕР_1 блок №21 у відповідності із вимогами санітарних та протипожежних норм (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву підтвердив факт написання вказаної заяви, яка була адресована гаражному товариству «Титан», зареєстрованому як юридична особа виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів 28.07.1995 року рішенням №647-Р з ідентифікаційним кодом 25493400, із організаційно-правовою формою громадська організація та підтвердив сплату членських внесків до 2008 року (а.с.42-45).

Також, відповідачем була надана копія його заяви від 11.01.2008 року про вступ до гаражного кооперативу «Титан» в зв`язку із реорганізацією гаражного товариства «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату в гаражний кооператив «Титан» (а.с.70).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань датою державної реєстрації громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату», ідентифікаційний код 25493400, є 28.07.1995 року (а.с.52-54).

В матеріалах справи міститься копія розпорядження голови Орджонікідзевської районної адміністрації №1603р від 08.09.2003 року «Про державну реєстрацію змін та доповнень до статуту гаражного кооперативу «Титан» працівників ЗТМК, зареєстрованого розпорядженням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів від 28.07.1995 №647-р, як гаражне товариство «Тітан» робітників титано-магнієвого комбінату», яким зареєстровано зміни та доповнення до Статуту гаражного кооперативу «Титан» працівників ЗТМК, шляхом викладення його у другій редакції (а.с.63).

Тобто, вказаним розпорядженням було змінено організаційно-правову форму юридичної особи з ідентифікаційним номером 25493400 з гаражного товариства на гаражний кооператив.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 10 червня 2008 року в справі №22-1945 2008р визнано недійсним рішення загальних зборів учасників гаражного товариства «Титан» ЗТМК від 30.07.2003 року (протокол №2) та Статут гаражного кооперативу «Титан» (друга редакція), зареєстрованого розпорядженням голови Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради №1603р від 08 вересня 2003 року (а.с.77-78).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2008 року в справі №22а-114/2007 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Орджонікідзевської районної адміністрації №1603р від 08.09.2003 року про державну реєстрацію змін та доповнень до статуту гаражного кооперативу «Титан» працівників ЗТМК, зареєстрованого розпорядженням Виконавчого комітету Орджонікідзвської районної ради народних депутатів від 28.07.1995 №647-р, як гаражне товариство «Тітан» робітників титано-магнієвого комбінату» (а.с.64).

На виконання вказаної постанови розпорядженням голови Орджонікідзевської районної адміністрації №1158р від 10.10.2008 року скасовано розпорядження голови Орджонікідзевської районної адміністрації №1603р від 08.09.2003 року (а.с.65).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що легітимною організаційно-правовою формою позивача є громадська організація, до якої 24.05.2005 року вступив ОСОБА_1 шляхом написання заяви-договору.

З матеріалів справи вбачається лише незгода ОСОБА_1 із організаційно-правовою формою юридичної особи із ідентифікаційним кодом 25493400.

Доказів припинення членства у вказаній організації відповідачем ОСОБА_1 , як і доказів сплати членських внесків до у 2008-2017 роках, у відповідності до вимог ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України, не надано.

В матеріалах справи міститься копія Статуту ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» затвердженого Загальними зборами членів гаражного товариства «Титан» протокол №1 від 08.10.1994 року адміністрації №1158р від 10.10.2008 року та зареєстрованого розпорядженням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів №647-р від 28.07.1995 року, нова редакція якого затверджена рішенням Загальних зборів членів громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату від 03.02.2015 року, протокол №03/02, із прийнятим наказом начальника Запорізького міського управління юстиції №16/01-03 від 11.02.2015 року повідомленням про зміни (далі Статут) (а.с.10-14).

Згідно із п. 6.2 Статуту Загальні Збори є вищим органом організації, який вправі приймати рішення з будь-яких питань її діяльності.

Згідно із п. 6.11 Статуту Правління організації є керівним органом організації на період між ОСОБА_3 , який виконує функції з управління його поточною, організаційною діяльністю.

Відповідно до п. 7.6 Статуту розмір членських внесків затверджується Загальними Зборами один раз на рік.

Згідно із п. п. 5.3 Статуту члени організації зобов`язані своєчасно сплачувати членські внески в розмірах, що встановлюються Правлінням організації та в строк не рідше ніж в один раз в квартал.

Таким чином, умовами Статуту не передбачено виключного права встановлювати розмір членських внесків Загальними Зборами або Правлінням.

Крім того, протоколом загальних зборів №15 від 17.02.2008 року дозволено у виключних випадках правлінню спільно із контрольно-ревізійною комісією підвищувати щомісячний членський внесок у випадку обґрунтованої гострої фінансово-економічної необхідності із наступним звітом на чергових загальних зборах (а.с.15).

Судом першої інстанції вказаним обставинам оцінки не надано, та помилково зазначено про встановлення членських внесків не уповноваженими органами.

Так, впродовж 2008-2017 років ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» встановлювалися наступні розміри членських внесків:

протоколом загальних зборів №15 від 17.02.2008 року на 2008 рік щомісячний членський внесок 18 грн (216 грн за рік) (а.с.15);

протоколом загальних зборів №17 від 20.12.2008 року на 2009-2010 роки членський внесок 72 грн за квартал (288 грн за рік) (а.с.16);

протоколом загальних зборів №1 від 20.03.2011 року на 2011-2012 роки щомісячний членський внесок 35 грн для тих, хто не розрахувався до кінця 2011 року (420 грн за рік) (а.с.17);

протоколом загальних зборів №2 від 09.03.2013 року на 2013 рік щомісячний членський внесок 40 грн для тих, хто не розрахувався до кінця 2013 року (480 грн за рік) (а.с.18);

протоколом розширеного засідання правління №2-2 від 16.02.2014 року на 2014 рік щомісячний членський внесок 40 грн для тих, хто не розрахувався до кінця 2014 року (480 грн за рік) (а.с.19);

протоколом загальних зборів №03/01 від 23.11.2014 року на 2015 рік щомісячний членський внесок 45 грн для тих, хто не розрахувався до кінця 2014 року (540 грн за рік) (а.с.20);

протоколом розширеного засідання правління №2-16пр від 09.01.2016 року на 2016 рік річний членський внесок 652 грн за рік для тих, хто не розрахувався до кінця 2016 року (а.с.21);

протоколом загальних зборів №1 від 18.12.2016 року на 2017 рік членський внесок 250 грн за квартал для тих, хто не розрахувався у відповідному кварталі (1000 грн за рік) (а.с.22).

У пункті 8.5 Статуту зазначено, що строк настання прострочення заборгованості по сплаті членських внесків, який дає можливість звернення до суду з метою стягнення, встановлюється Правлінням організації.

Згідно із Випискою з протоколу засідання правління ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» №15-1 від 17.02.2008 року встановлено, що датою прострочення заборгованості по сплаті членських внесків членами ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату», яка дає можливість звернення до суду із позовом про її стягнення, є перше число січня року, наступного за роком, за який було необхідно сплатити членський внесок (а.с.24).

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 заявив про сплив строку позовної давності (а.с.44-45).

Таким чином, як вбачається з дати подання позову 27.06.2018 року (а.с.2) вимоги щодо стягнення заборгованості зі членських внесків за 2008-2014 роки, а також 3 відсотки річних та інфляційні втрати за цей період не підлягають задоволенню в зв`язку із спливом строку позовної давності.

Згідно із розрахунком позивача заборгованість ОСОБА_1 зі сплати членських внесків за 2015-2017 роки в межах трирічного строку позовної давності складає 2192 грн, з яких: за 2015 рік 540 грн; за 2016 рік 652 грн; за 2017 рік 1000 грн (а.с.49).

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошового зобов`язання члена громадської організації сплачувати членські внески, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних витрат та трьох відсотків річних в межах трирічного строку позовної давності, наданий позивачем до відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, відповідає обставинам справи і виконаний арифметично вірно, а саме: розмір інфляційних витрат складає 346,28 грн, розмір трьох процентів річних складає 82,81 грн (а.с.49).

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 зі сплати членських внесків з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних за 2015-2017 роки дорівнює 2 621,09 грн, яка складається із: заборгованості зі сплати членських внесків 2 192 грн, інфляційними витратами 346,28 грн, три проценти річних 82,81 грн.

Отже, колегія, визнавши апеляційну скаргу обґрунтованою в цілому, у відповідності до вимог пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржуване судове рішення та ухвалює нове про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в межах строку позовної давності з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги пропорційності, а саме задоволення позовних вимог на 28% (2 621,09 грн замість 9 334,51 грн) з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача сплачена останнім сума судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1 233,40 грн (а.с.1, 100).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати членських внесків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» заборгованість зі сплати членських внесків з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних за 2015-2017 роки в сумі 2 621,09 грн (дві тисячі шістсот двадцять одна гривня 09 копійок, з яких: заборгованість зі сплати членських внесків 2 192 грн (дві тисячі сто дев`яносто дві гривні), інфляційні витрати 346,28 грн (триста сорок шість гривень 28 копійок), три проценти річних 82,81 грн (вісімдесят дві гривні 81 копійка).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» судовий збір в розмірі 1 233,40 грн (одна тисяча двісті тридцять три гривні 40 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанову складено 06 червня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова