Справа № 136/331/19
провадження № 2/136/138/19
РІШЕННЯ

іменем України

"14" березня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права власності на майновий пай у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що 12.12.2003 помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 05.12.2003, відповідно до якого він заповів їй, ОСОБА_2 (після укладення шлюбі ОСОБА_1) ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0108460, яка перебуває у колективній власності КСП "Поділля" та майновий пай свідоцтво ВІ №002774. Позивач спадщину прийняла в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, оскільки була неповнолітньою, однак реалізувати свої спадкові права позбавлена можливості, оскільки нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії та видачі нотаріального акту на земельну частку (пай), мотивуючи тим, що спадкодавець розпорядився документом, а не майном у особистому розпорядженні, а свідоцтво на майновий пай було втрачено, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав до суду, однак сільський голова надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Позивач у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 19.02.2019 було витребувано матеріали спадкової справи після смерті 12.02.2003 ОСОБА_2

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 12.12.2003 в с. Попівка Липовецького району Вінницької області, помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-АМ №217907 (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 встановлено, що 05.12.2003 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті вчинив особисте розпорядження, відповідно до якого заповів ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ВН № 0108460, яка перебуває у колективній власності КСП "Поділля" та майновий пай свідоцтво ВІ №002774. Даний заповіт посвідчено 05.12.2003 секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 174 (а.с.5). Заповіт не змінено і не скасовано спадкодавцем за відомостями органу місцевого самоврядування.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія 1-АМ №105134 (а.с.8), встановлено, що ОСОБА_4 після укладення шлюбу змінила прізвище на «Шевчук».

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд встановив, що позивач спадщину прийняла, в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, оскільки була неповнолітньою. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2

09.10.2018 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя позивача, оскільки у заповіті заповідач заповів документ - сертифікат ВН № 0108460, а не майно, при цьому, у звязку із внесенням змін до розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах по КСП «Поділля» було видано взамін інший сертифікат РН №035376, а документ на майновий пай втрачено.

У п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 за №7, зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З аналізу положень норм ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача.

Судом встановлено, що на день укладення заповіту 05.12.2003 земельна частка (пай), площею 3,50 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Попівської сільської ради по КСП "Поділля" належала ОСОБА_2.

Згідно листа Відділу у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах від 13.09.2018 (а.с.11) слідує, що відповідно до розпорядження голови Липовецької районної державної адміністрації від 24.10.1996 за №371 члену колишнього КСП «Поділля» с. Попівка ОСОБА_2 було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН №0108460 в тому що йому належить земельна частка (пай), однак у звязку із внесенням змін у її розмір було видано взамін інший сертифікат серія РН №035376.

Згідно Виписки із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) виданої Відділом у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.02.2019 (а.с.10) встановлено, що по КСП «Поділля» с.Попівка Липовецького району Вінницької області, значиться сертифікат серії РН №035373, виданий 16.07.2004, на підставі розпорядження Липовецької райдержадміністрації №160 від 16.07.2004 на ім'я ОСОБА_2, розмір земельної частки (паю) становить 3,50 умовних кадастрових гектарів.

Суд вважає, що на момент укладення правочину ОСОБА_2 самостійно та вільно виявив волю щодо настання реальних наслідків вчиненого ним особистого розпорядження щодо належного йому права на земельну частку (пай).

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують належність права спадкодавця на майно та не викликають жодного сумніву щодо волі спадкодавця на розпорядження ним на користь позивача на момент укладення заповіту, проте реалізувати свої права в установленому законом порядку позивач позбавлена можливості, тому потреба у захисті прав позивача в цій частині є виправданою, отож суд задовольняє позов у цій частині.

Вирішуючи вимоги щодо визнання за позивачем права власності на майновий пай у порядку спадкування за заповітом, суд виходить з такого.

Факт належності права на пайовий фонд майна СВК «Поділля» с. Попівка, Липовецького району ОСОБА_2 у розмірі 3126 або 0,340%, підтверджено свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серія ВІ №002774.

Утім свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серія ВІ №002774 втрачено за життя ОСОБА_2, що підтверджено зібраними у справі доказами.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, у тому числі у разі втрати документа.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла згідно діючого законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючий документ втрачено, що також підтверджено, що позбавляє позивача можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, отож захист прав позивач судом у цій частині також виправданий.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження зібраними у справі доказами.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП - НОМЕР_1) до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: с. Попівка, вул. Леніна Липовецького району, Вінницька область, 22551; ЄДРПОУ- 04329116) про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права власності на майновий пай у порядку спадкування , - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), площею 3,50 га, яка розташована на території Попівської сільської ради Липовецького району, с. Попівка, Липовецького району Вінницької області, згідно сертифікату серії РН №035373, зареєстрованого 16.07.2004 за порядковим номером 160, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 12.12.2003 в селі Попівка Липовецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай згідно свідоцтва на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серія ВІ №002774, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 12.12.2003 в селі Попівка Липовецького району Вінницької області.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при предявленні позову згідно квитанції № 0.0..1 від 14.02.2019, що становить 708 (сімсот вісім) гривень 02 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко