Справа № 703/2195/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Кирилюк Н.А.

присяжних Омельченко А.С., Спесівцевої М.І.,

секретаря судових засідань Римського Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області цивільну справу в порядку окремого провадження

за участю:

прокурора Красіна В.О.,

представника заявника Глушко В.А.,

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_1 ,

про госпіталізацію особи до психіатричного закладу

встановив:

Головний лікар КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Кухар А.К. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні ОСОБА_1 , 1965 р.н., яка о 16.15 27 травня 2019 року була госпіталізована до психатричної лікарні згідно направлення Черкаської СШМД лікарем психіатром Максимовим. Підставою для примусової госпіталізації вказав тяжкий психотичний розлад: збуджена, агресивна, маячна поведінка, маячні ідеї стосовно оточуючих, була оглянута комісією лікарів-психіатрів КНЗ «Черкаська облпсихлікарня», яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію тільки в умовах стаціонару у примусовому порядку у зв`язку з відсутністю згоди ОСОБА_1 від запропонованої госпіталізації за психічним станом.

Судовий розгляд заяви про госпіталізацію ОСОБА_1 проводився в режимі відеоконференції з комунальним некомерційним підприємством "Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради".

Представник заявника, лікар психіатр КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Глушко В.А. в судовому засіданні зазначила, що хвора виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, під час проведення судового засідання перебуває під дією лікарських препаратів, за своїм психічним станом, що характеризується агресією, збудженням, маячною поведінкою не може прийняти участь у судовому засіданні.

У судовому засіданні чоловік хворої повідомив суду, що ОСОБА_1 хворіє довгий час, однак не вважає себе хворою, вказувала йому, що лікування їй не допомагає. Вказував, що на його думку вона потребує лікування, так як її дії часто викликають страх, вона викидає речі з балкону їх квартири, не розбираючи що саме, виявляє маячні ідеї.

Прокурор у судовому засіданні вважав заяву про госпіталізацію обґрунтованою з огляду на те, що особа виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву КНЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до даних висновку лікарів-психіатрів за № 2057/02 від 28.05.2019 року 27 травня 2019 року щвидкою допомогою у примальне відділення була доставлено пацієнтка, після огляду ЛКК ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканка м.Черкаси Соснівського району, була госпіталізована з діагнозом "шизофренія параноїдна форма, афективно-маячний синдром". Відомо, що пацієнтка психічно хворіє з 1994 року, коли після травмуючої ситуації відмічалися страхи, неадекватна поведінка, виказувалися маячні ідеї впливу, в цьому ж році вперше пролікована в КЗ "ЧОПЛ" ЧОР. В подальшому захворювання набуло прогредієнтного типу перебігу. Під час загострення пацієнтка розгальмована, агресивна, напружена, виказує маячні ідеї щодо родичів, інших пацієнтів по відділенням та до всього медперсоналу. 15 разів лікувалася в ЧОПЛ з приводу шизофренії. Останній раз лікувалася 22.11.2018 року, однак після виписки перестала приймати підтримуюче лікування та почала на протязі останнього тижня проявляти агресію, чіплятися до людей із маячними претензіями, влаштовувавти безпідставні сварки, пообривала в коридорі провода та 27.05.2019 року викидала речі з балкону, виказувала безліч маячних ідей відношення. У зв`язку з відмовою від госпіталізації та лікування в психіатричному закладі 28.05.2019 року о 9.30 оглянута ЛКК. Психічний стан при огляді: дезорінтована в часі та місці знаходження, у влансій особистості орієнтована частково, контакт формальний, подразлива, негативістична, напружена, злостлива, легко афектується, погрожує мед персоналу та пацієнтам розправою, "вважає, що всі лікарі не лікарі, навіть не мають медичної освіти". При бесіді з лікарем ствердує, що не які розписи ставить не буде, що вона не хвора та лікарі намагаються видати її заміж. Відмовилася вести бесіду з лікарями, весь молодший персонал обзиває нецензурною лексикою, відмовляється від госпіталізацфї та подальшого лікування.

Коміся прийшла до висновку, що пацієнтка ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді "шизофренії параноїдна форма, безперервний тип перебігу, афективно-маячний синдром" та виявляє реальні наміри вчинити дії що являєть собою безпосередньо небезпеку для оточуючих і потребує госпіталізації та стаціонарного лікування на підставі ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" в примусовому порядку.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, щомають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні на явних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняєчи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність трьох складових: якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняєчи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Отже, з врахуванням вищевказаного суд вважає, що заява головного лікаря КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення так як з досліджених медичних документів, показань лікаря та чоловіка ОСОБА_2 В вбачається, що вона виявляє ознаки тяжкого захворювання, її дії являють собою небезпеку для оточуючих та вона відмовляється проходити лікування.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 95, 264-265, 339-342 ЦПК України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III, -

ухвалив:

Заяву головного лікаря комунального некомерційного підприємства "Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради" Кухаря А.К. про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради" у примусовому порядку.

Рішення про задоволення заяви представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлений 05 червня 2019 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк

Присяжні А.С. Омельченко

М.І.Спесівцева