Провадження № 2/641/540/2019 Справа № 641/8672/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Фанда О.А.,

за участю секретарів судових засідань - Нагорної М.Р., Конюх С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и в:

28 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він 1 жовтня 2005 року придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 . Грошові кошти передав представнику відповідачів, які є колишніми власниками вказаної квартири. Про отримання грошових коштів за квартиру представник відповідачів ОСОБА_5 видав йому розписку.

ОСОБА_5 пояснив йому, що він сам особисто купив зазначену квартиру у відповідачів за 5000 доларів США, а ОСОБА_2 за нотаріально посвідченою довіреністю уповноважила його діяти в її інтересах та інших відповідачів, в тому числі й укладати договір купівлі - продажу спірної квартири.

Зі слів ОСОБА_2 вона та члени її родини виїхали на постійне проживання до США та не мають наміру повертатися.

Позивач зазначав, що з 2006 року він, вважаючи себе власником вказаної квартири, користувався нею на власний розсуд, сплачував платежі за надані послуги, надавав квартиру в оренду третім особам.

З 2005 року по 2017 рік він не звертався до ОСОБА_5 . Однак в 2017 році виявив бажання оформити квартиру на своє ім`я, однак нотаріус відмовив йому, оскільки власники квартири відсутні на території України, а у ОСОБА_5 строк дії довіреності сплинув.

Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 392 ЦК України, позивач просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка раніше на праві власності належала відповідачам.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі до суду не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, правом на подачу відзиву на позов не скористалися.

ОСОБА_5 до суду не з`явився, подав письмові пояснення, в яких підтвердив факт отримання грошових коштів від ОСОБА_1 Пояснив, що не зміг з`явитися до нотаріуса для оформлення договору купівлі - продажу через хворобу. Позовні вимоги просив задовольнити.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Положеннями статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 29 січня 2019 року вбачається, що реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності проведена за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 липня 1993 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду р. № 3-93-3377 (а.с. 97).

До позовної заяви позивачем надано копію розписки ОСОБА_5 , за змістом якої останній підтверджує факт отримання від ОСОБА_1 грошових коштів та бере на себе зобов`язання за вимогою позивача прибути до нотаріальної контори для укладення договору купівлі - продажу квартири (а.с. 13).

При цьому ОСОБА_5 діяв на підставі доручення виданого 22 серпня 2003 року від імені ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 16). Довіреність видана строком на три роки та дійсна до 22 серпня 2006 року.

Жодних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_6 діяти від імені та в інтересах власника частки квартири ОСОБА_3 до суду не надано.

Нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири укладений не був.

Згідно із частинами першою та третьою статті 206 ЦК України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За змістом статті 210, частини третьої статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 657 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суд враховує, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі статтею 210, частиною третьою статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов`язків для сторін.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-162цс12.

Позивачем не надано до суду жодних доказів, що власник частки квартири ОСОБА_3 мав намір продати свою частку квартири та що ОСОБА_7 уповноважений був діяти від його імені та в його інтересах.

Договір купівлі-продажу квартири підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому підстави для визнання права власності на спірну квартиру за позивачем відсутні.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання права власності на квартиру - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 4 червня 2019 року.

Текст судового рішення доступний для ознайомлення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://wwwreyestr.gov.ua.

Суддя: О. А. Фанда