Справа № 715/700/19
Провадження № 2/715/376/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретаря судового засідання Затолошної Р.В.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що він є студентом ІІ курсу Коледжу Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича, спеціальність «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» денної форми навчання. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчатися. При цьому посилається на те, що загальна вартість освітньої послуги за рік становить 13 200 грн.

Зважаючи на викладене просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача - ОСОБА_1 аліменти на утримання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку до закінчення навчання, також просить суд стягнути з ОСОБА_1 додаткові витрати, які вона несе у зв`язку навчанням - ОСОБА_3 , в сумі 6600 грн. та просить стягувати в подальшому до закінчення навчання сина з ОСОБА_1 додаткові витрати в сумі 3300 грн. до 25 серпня 2019 року, в сумі 3300 грн. до 25 січня 2020 року.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в нього на утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого він сплачує щомісяця 1/3 частку його доходів та мати пенсіонерка, яка у зв`язку із частими хворобами, похилим віком та малою пенсією не в змозі утримувати себе самостійно. Також зазначає, що за навчання старшого сина ОСОБА_3 , заплатив його тесть ОСОБА_5 , а позивачка ОСОБА_2 жодної участі у утриманні дитини не приймає.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, однак, звернулася до суду із заявою, просила суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені у відзиві на позовну заяву, при цьому вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина, який навчається в розмірі 1/5 частки його доходів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідача ОСОБА_1 та позивачки ОСОБА_2

ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу Коледжу Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича, спеціальність «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 544 від 15 березня 2019 року.

Відповідач ОСОБА_1 на даний час працює на посаді радника голови Глибоцької районної ради і його заробіток за період з січня 2019 року по березень 2019 року становить 23997,21 грн., з яких 6439,25 грн. було ним сплачено аліментів.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмір 1/3 частки заробітку, згідно рішення Глибоцького районного суду від 07 липня 2015 року.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено, що дитина ОСОБА_3 на даний час потребує матеріальної допомоги, так як він навчається на денній формі, ніде не працює, а батько може надавати таку допомогу, так як на даний час працює та має постійний заробіток.

Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК).

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти (п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). За змістом зазначених норм ОСОБА_2 має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього, який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що повнолітній син є дієздатним, то аліменти мають бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, в т.ч. коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.

Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Виходячи із вищенаведеного, зокрема, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, а також що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини на користь позивачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1/5 частки всіх видів доходів відповідача ОСОБА_1

При вирішенні позовних вимог про стягнення із відповідача додаткових витрат на навчання в сумі 6600 грн., згідно договору про платне навчання, з подальшим стягненням до закінчення навчання додаткові витрати в сумі 3300 грн. до 25 серпня 2019 року, в сумі 3300 грн. до 25 січня 2020 року, суд виходить із наступного.

Так, за змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідні витрати вже включені до розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини, що продовжує навчання, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення таких витрат, слід відмовити.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, починаючи з 28 березня 2019 року

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 768,40 гривень на рахунок спеціального фонду державного бюджету України.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя