Справа № 326/157/18
Провадження № 2/326/134/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.12.2010 у розмірі 54 645,93 грн., та суму судових витрат в розмірі 1762 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.12.2010 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Після укладення кредитного договору, Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами, проте належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 54 645,93 грн., яка до теперішнього часу не сплачена.

В підготовчому судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги позову в повному обсязі та пояснила, що після викрадення картки у відповідача, їй було видано нову карту з прив`язкою до старого рахункового номеру. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Банківська виписка має статус первинного документу. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору.

Представник відповідача заперечував проти позову тим, що в грудні 2010 року відповідач подала до Банку заяву про приєднання до Кредитного договору та отримала платіжну кредитну картку «Універсальна». Приблизно у лютому 2012 року вона була у м. Харків, де у неї викрали її платіжну кредитну картку «Універсальна», вона зразу звернулась до Фрунзенського РВ ХМВ МВС України у Харківській області із відповідною заявою про крадіжку та віднесла отримані в міліції документи до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Харків, де її запевнили що жодних проблем у неї не буде. Після цього вона не отримувала жодної картки у ПАТ КБ «Приватбанк» і до неї не надходило жодної вимоги про погашення будь-якої заборгованості за кредитним договором. Тобто після крадіжки картки у лютому 2012 року відповідач не користувалася грошовими коштами у зв`язку з відсутністю самої картки. Позивач звернувся з даною позовною заявою до суду 05.02.2018, за межами строків позовної давності. Тому просить застосувати позовну давність щодо стягнення заборгованості по кредитному договору, відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

В суд сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.210,211).

За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

В письмових поясненнях представник відповідача та відповідач вказують, що відповідач не погоджується з вимогами позову, вважає їх безпідставними та незаконними. Факт видачі нової картки Банком відповідачу після викрадення вона не пам`ятає. Кредитною карткою вона не користувалася, грошовими коштами банківської установи також не користувалася. Надана виписка банку про рух грошових коштів не відповідає дійсності, оскільки з 28.10.2015 по 22.01.2016 вона працювала за межами України. Вважає дії з боку банку неправомірними щодо нарахування штрафних санкцій за користування кредитними коштами, якими відповідач не користувалася (а.с.201-202, 207-208).

Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

25.12.2010 між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 6400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9).

При укладанні договору відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку (п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4). Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п.2.1.1.5.7). Договором передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору (п.1.1.3.2.3). При цьому у сторін виникають обовязки: у кредитора інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку (п.1.1.3.1.9); у позичальника отримання виписки про стан та про здійсненні операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5). Неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором (п.1.1.5.2). Зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадку коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку серед яких: офіційний сайт банку, смс-повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування (п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2). У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4. Відповідач зобовязався: погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.2.1.1.5.5); слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (п.2.1.1.5.7). Сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями (п.2.1.1.12.1). Відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обовязкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку (п.2.1.1.3.3). Сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (п.2.1.1.12.2). В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.2). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування (п.2.1.1.12.2.1). При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом (п.2.1.1.12.6.1). При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6). Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором (п.2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11) (а.с.11-34).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 25.12.2010 станом на 31.12.2017 відповідач має заборгованість на загальну суму 54 645,93 грн., яка складається з наступного: 5 587,38 грн. заборгованість за кредитом; 42 866,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 114,15 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2 578,38 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6-8).

ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано в ЄДРПОУ, є юридичною особою, має статут, ліцензію на заняття банківських послуг (а.с.37,38,39,40).

У інформаційному листі Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 12.12.2018 про те, що за зверненням ОСОБА_1 13.02.2012 Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (Немишлянській ВП ГУНП в Харківській області) була порушена кримінальна справа 59120130 за ч. 1 ст. 185 КК України. В теперішній час дана кримінальна справа зупинена провадженням згідно п. 3 ст. 206 КПК України в редакції 1960 року, особу яка вчинила злочин не виявлено (а.с.100).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що умови зазначеного Договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Згідно з випискою за період з 01.12.2010 по 25.01.2019 ОСОБА_1 користувалась карткою, знімала кредитні кошти, переводила, частково погашала заборгованість (а.с.181-184). Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту: 54 645,93 грн., яка складається з наступного: 5 587,38 грн. заборгованість за кредитом; 42 866,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 114,15 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2 578,38 грн. - штраф (процентна складова).

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок відповідачем суду не надано.

Доводи відповідача про те, що після крадіжки в неї кредитної картки «Універсальна» в лютому 2012 році в м. Харкові вона більше не отримувала іншої кредитної картки, не заслуговують на увагу та спростовуються випискою з банку по її рахунку (а.с.181-184), згідно якої вбачається, що вона отримала іншу кредитну картку з привязкою до старого рахункового номеру, а також фотокопією (а.с.186) з якої вбачається, що саме відповідач отримала кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з п.1.1.7.12 Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Пунктом 1.1.7.42 Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі овердрафу, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строків позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, так як відповідач не надала суду доказів, що дії кредитного договору від 25.12.2010 припиненні відповідно п.1.1.7.42 Договору або закрито останній рахунок/депозит клієнта відповідно п. 1.1.7.42 Договору, а тому посилання представника відповідача на застосування судом строків позовної давності є необґрунтованими та безпідставними і задоволенню не підлягають.

Твердження представника відповідача щодо перебування відповідача з 2015 року по 2016 рік за межами України та неправомірності нарахування банком штрафних санкцій за користування кредитними коштами не знайшли свого підтвердження, оскільки як вбачається із виписки банку саме в цей період було здійснено рух грошових коштів по банківській картці.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позовні вимоги про визнання недійсним договору чи окремих його умов відповідачем не заявлялися.

Підписанням анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідач погодилася з тим, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає договір, укладений між нею та банком про надання банківських послуг. Також у анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомилась із договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту Приватбанку. Відповідач зобов'язалася виконувати вимоги Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку (а.с.9).

Наданий позивачем розрахунок заборгованості є інформаційним документом та містить рух коштів по укладеному договору № б/н від 25.12.2010 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, з якого вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Дослідивши розрахунок боргу та перевіривши на відповідність до умов договору і встановлених фактів надання коштів відповідачу та не здійснення нею відповідних платежів, суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

В звязку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено Банком при подачі позову в сумі 1762 грн. (а.с.1).

На підставі ст.ст. 526, 536, 1046, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії СВ № 917605, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д () заборгованість за кредитним договором в сумі 54 645 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот сорок п`ять) грн. 93 коп., та судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

18.03.19