ПОСТАНОВА

іменем України

07 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 394/447/18

провадження № 22-ц/4809/956/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І.(головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна»,

відповідачі - ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Свердликівське», державний реєстратор Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської від 08 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Свердликівське», державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» (далі по тексту - ТОВ «Імені Юрія Гагаріна») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Свердликівське» (далі по тексту - ТОВ «Свердликівське»), державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову вказало, що05 червня 2008 року між Приватно-орендним підприємством ім. Гагаріна (далі по тексту - ПОП ім. Гагаріна), правонаступником якого є ТОВ «Імені Юрія Гагаріна», та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки б/н строком на 10 років, який був зареєстрований у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2008 року за № 01.

Відповідно до п.43 договору оренди договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір набув чинності 10 грудня 2008 строком та діяв до 10 грудня 2018 року.

Посилалося на те, що 02 листопада 2018 року у процесі підготовки до поновлення договору при перевірці інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо даної земельної ділянки, позивачеві стало відомо, що 27 березня 2018 року ОСОБА_1 , ще до закінчення дії договору оренди землі з позивачем, уклала інший договір оренди цієї ж земельної ділянки з ТОВ «Свердликівське», а державний реєстратор Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на підставі цього договору 27 березня 2018 року виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким зареєстрував за ТОВ «Свердликівське» право оренди на земельну ділянку, зазначивши, що право оренди починається з 11 грудня 2018 року.

Відповідно до інформації, яка міститься у державному реєстрі речових прав, підставою виникнення іншого речового права, права оренди земельної ділянки за ТОВ «Свердликівське» є договір оренди б/н від 27 вересня 2017 року, укладений строком на 10 років та виплатою орендної плати у розмірі 4,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Вказало, що такі дії відповідачів є незаконними та такими, що грубо порушують право позивача на поновлення на новий строк договору оренди, закріплене ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Зазначило, що з метою використання свого переважного права щодо поновлення договору оренди на новий строк позивач у строки, встановлені умовами договору оренди та Закону України «Про оренду землі», 02 листопада 2018 року направив орендодавцю лист-повідомлення щодо поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди до договору оренди. Вказаний лист-повідомлення орендодавець отримав і надіслав позивачеві заперечення у поновленні договору оренди із зазначенням одноосібного обробітку земельної ділянки.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (т.1 а.с.246-250), просило суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,9382 га, розташованої на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений 27 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Свердликівське»; скасувати рішення державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олексадрійського району Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 37823388 про реєстрацію за ТОВ «Свердликівське» права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,9382 га, розміщеної на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,9382 га, розміщеної на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» на умовах, викладених у Додатковій угоді від 03 листопада 2018 року.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2019 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» до ОСОБА_1 , ТОВ «Свердликівське», державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,9382 га, розташованої на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений 27 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Свердликівське» (ідентифікаційний код 39324438) та скасування рішення державного реєстратора Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 37833388 про реєстрацію за ТОВ «Свердликівське» (ідентифікаційний код 39324438) права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,9382 га, розташованої на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області було закрито. В частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,9382 га, розміщеної на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, який був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» на умовах, викладених у Додатковій угоді від 03 листопада 2018 року було продовжено (т.2 а.с.9-10).

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської від 08 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «Імені Юрія Гагаріна»подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що його переважне право на поновлення договору порушено та підлягає захисту.

Представник ТОВ «Свердликівське» направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської від 08 лютого 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» без задоволення (т.2 а.с.52-54).

Відповідно до приписів ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,9382 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , що розташована на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.14-15).

05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна та ОСОБА_1 було укладено договір оренди зазначеної вище земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстрований у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК 10 грудня 2008 року за № 01 (т.1 а.с.8-12).

Відповідно до Статуту ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» товариство утворене шляхом виділення з ПОП ім.Гагаріна та є правонаступником прав та зобов`язань останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09 січня 2013 року, в якому зазначено про правонаступництво позивача по укладеному договору оренди (т.1 а.с.45-55).

03 березня 2018 року відповідачем ОСОБА_1 було направлено позивачеві лист-повідомлення відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року про небажання продовжувати орендні відносини, укладати договір оренди чи будь-які додаткові угоди до даного договору (т.1 а.с.75).

Вказаний лист отримано позивачем 23 березня 2018 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні (т.1 а.с.76).

02 листопада 2018 року позивач направ ОСОБА_1 лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом підписання додаткової угоди та долучив її проект (т.1 а.с.190-194).

16 листопада 2018 року орендодавець направив позивачеві лист-повідомлення про небажання продовжувати договірні відносини, який отримано позивачем 06 грудня 2018 року (т.1 а.с.227-229).

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Суд першої інстанції зазначив, що спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» за закінченням строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною першою ст.777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Для застосування ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з ч.ч.2-5 ст.33 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд першої інстанції врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року (справа №379/338/16-ц) та у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року (справа №401/4572/15-ц), що відповідає вимогам ч.4 ст.263 ЦПК України.

Судом встановлено, що 03 березня 2018 року та 16 листопада 2018 року ОСОБА_1 у письмовій формі виявила власну волю не продовжувати з позивачем строк договору оренди, про його волевиявлення свідчить направлені позивачу повідомлення про припинення договірних відносин, що підтверджується зворотними повідомленнями про отримання рекомендованих листів (т.1 а.с.75-76, 227-229).

02 листопада 2018 позивачем разом із пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцю було направлено проект Додаткової угоди, в якому були змінені істотні умови договору - термін його дії збільшено з 10 до 20 років, орендна плата з 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінена до 10 % (т.1 а.с.190-194).

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, орендодавець заперечив проти поновлення договору оренди, що випливає з повідомлення ОСОБА_1 , тому ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» втратило своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Проект додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного 05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна та ОСОБА_1 на 10 років, зареєстрованого у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК 10 грудня 2008 року за №01, містить інші умови, ніж сам договір оренди, а саме товариством запропоновано змінити розмір орендної плати та строк дії цього договору. На зміну вказаних істотних умов договору необхідна згода сторін (частина четверта статті 33 Закону України «Про оренду землі). Між сторонами такої згоди досягнуто не було, відповідач ОСОБА_1 відмовила у продовженні дії договору оренди земельної ділянки з позивачем на інших умовах, що є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про поновлення договору оренди землі.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року по справі №395/167/17.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» залишити без задоволення, а рішенняНовоархангельського районного суду Кіровоградської від 08 лютого 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

В.В. Черненко