Провадження № 2/679/238/2019
Справа № 679/553/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2019 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Базарника Б.І.,
за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №679/553/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позову зазначає, що він перебував у шлюбі з відповідачкою - ОСОБА_3 , який розірвано рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.09.2018 року. Від шлюбу у них є неповнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.02.2013 року. Син проживає із відповідачкою. Зазначає, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.09.2018 року було присуджено стягнення з нього аліментів на сина у твердій грошовій сумі, в розмірі 2500 гривень щомісячно. Вказує, що розмір аліментів був визначений судом з врахуванням його заробітків і можливостей на той час. Проте, стверджує, що у 2019 році сильно погіршився його майновий стан, а саме він втратив роботу, а його пошуки працевлаштування досі результату не дали. Вказує, що він не спроможний на даний момент сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, а іншим чином вирішити питання сплати аліментів наразі не має можливості, оскільки немає у власності жодних об`єктів нерухомості чи транспорту.
Крім цього вказує, що має зобов`язання по утриманню та наданню допомоги батькам, а саме батьку, який є пенсіонером. Також стверджує, що на даний час проживає разом з батьками, припинив зайняття підприємницькою діяльністю, має кредитні зобов`язання перед банком, не має власного житла, а після розлучення погіршився стан його здоров`я, часто турбують головні болі та інші симптоматичні дисфункції організму через нервові переживання з приводу розлучення та неможливості часто бачитись із сином.
Тому, вважає, що такий незадовільний стан здоров`я є перешкодою його працевлаштування за фахом водія та вважає за необхідне перекваліфікуватися і пройти навчання, щоб здобути іншу професію та працевлаштуватися.
Стверджує, що на даний час він перебивається тимчасовими заробітками і розмір його доходів не перевищує 4000 гривень у місяць, при таких доходах аліменти розміром 2500 гривень є непосильним фінансовим тягарем і ставить його на межу бідності, оскільки розмір коштів, що залишаються у його розпорядженні після сплати аліментів, менший ніж прожитковий мінімум на працездатну особу.
Таким чином, все це стало причиною звернення позивача до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, тому що зараз не має реальної можливості надавати грошову допомогу на утримання дитини у розмірі 2500 гривень.
При цьому, відповідачка є працевлаштованою, має власний дохід не менше ніж 7000 гривень щомісячно, проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, який теж їй фінансово допомагає, забезпечує житлом, харчуванням, одягом.
На підставі наведеного, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області 06.09.2018 року на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми в розмірі 2500 гривень до твердої грошової суми в розмірі 1200 гривень.
05.08.2019 року відповідачкою ОСОБА_3 подано відзив, згідно якого відповідачка зазначає, що твердження позивача про те, що розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 судом було визначено з врахуванням його заробітків і можливостей не відповідає дійсності. При звернені до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 нею позовні вимоги про розмір аліментів , що підлягатимуть до стягнення було визначено з урахуванням її доходу на момент звернення до суду та з урахуванням доходів ОСОБА_1 - батька ОСОБА_5 .
При цьому, в період розгляду в суді справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ОСОБА_1 періодично працював закордоном водієм великогабаритних автомобілів.
Також зазначає, що позивач продовжує періодично працювати закордоном і в період після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Приїжджаючи в Україну він проживав в квартирі, що належить його батькам, а також продовжує користуватися квартирою і на даний час.
Вказує, що при зверненні до суду з вимогами про стягнення аліментів непрацювала, перебувала на обліку в Нетішинській міській філії Хмельницького обласного центру зайнятості, а станом на день звернення до суду з відповідним позовом, отримувала допомогу по безробіттю, зокрема в червні 2018 року 3534,63 грн., в липні 3652,46 грн., а в вересні 2018 року 2827,71 грн. В лютому 2019 року виплату допомоги було припинено.
Стверджує, що після розірвання шлюбу з позивачем втратила можливість користуватись квартирою, яка належить батькам позивача будучи зареєстрованою в даній квартирі разом із сином вони не можуть проживати в ній, а тому відповідачка змушена винаймати квартиру для себе та сина та вимушена купувати необхідні речі, а відтак у неї виникли додаткові матеріальні витрати.
Водночас вказує, не підтверджено належними і допустимими доказами твердження позивача про те, що він надає допомогу своїм батькам, після розлучення у нього погіршився стан здоров`я через нервові переживання з приводу розлучення та неможливості бачитись із сином, що він не може працювати водієм та повинен перекваліфіковуватись, здобувати іншу професію.
Також вказує, що позивач зазначає про тимчасові заробітки, проте офіційної довідки не долучає до позовної заяви. Крім цього, не підтверджені належними і допустимими доказами твердження позивача, що вона має іншого чоловіка, який фінансово допомагає.
Таким чином, запропонований позивачем розмір аліментів, до якого він просить зменшити аліменти на утримання сина ОСОБА_5 є недостатнім для забезпечення гармонійного розвиту сина, для забезпечення його всім необхідним
Ухвалою суду від 08.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 29.08.2019 року визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити. Також надав для суду трудовий договір від 10.10.2019 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_1 , та повідомлення про прийняття працівника на роботу від 10.10.2019 року.
Представник відповідачки ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 192 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При змінні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Виходячи з наведеного, зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній або з`явився додатковий обов`язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо.
Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, судом встановлено, що на утриманні відповідачки перебуває малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 03.04.2019 року (повторно).
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.09.2019 року з позивача на користь відповідачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Позивач, як на підставу своїх вимог про зменшення розміру аліментів, посилається на те, що в нього погіршився його майновий стан.

При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою.

Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Звертаючись з позовом до суду, він фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів та зміни способу стягнення, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та матеріального стану стягувачки аліментів.

Також суд критично оцінює посилання позивача на те, що його дохід не перевищує 4000 гривень, а також не бере до уваги наданий позивачем трудовий договір, який укладений позивачем ОСОБА_1 з фізичною особою ОСОБА_1 , в якому зазначається, що він влаштувався працювати на посаду продавця з оплатою в розмірі 4173 гривень, оскільки як вбачається із пункту трудовий договір повинен бути зареєстрований у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи, на що підтвердження для суду не надано.

Окрім цього, згідно із змісту рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.09.2018 року у справі №679/972/18 ОСОБА_1 не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 2500 гривень.

Водночас, будь-яких доказів того, що він працював закордоном, а на даний час втратив роботу для суду не було надано.

Також доказів того, що він утримає та надає допомогу для свого батька пенсіонера, має кредитні зобов`язання перед банком, немає власного житла, а також те, що після розлучення погіршився стан його здоров`я, для суду не надав.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Також позивачем не надано доказів покращення матеріального становища чи сімейного стану одержувача аліментів, що при зменшенні розміру стягуваних аліментів має також враховуватись судом.

При визначенні розміру аліментів суд повинен першочергово керуватися правами та інтересами дитини на належний рівень забезпечення життєво важливих потреб. Законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку не є орієнтиром для визначення суми аліментів на утримання дитини, але встановлений як нижня межа, порушення якої свідчитиме про порушення прав дитини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що утримання належного рівня життя і виховання дитини позивача є його безпосереднім обов`язком як батька згідно вимог ст.180 СК України і саме він, як здорова та працездатна людина може і повинен забезпечити утримання та виховання своєї дитини на належному рівні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено та судом не встановлено підстав для зменшення розміру аліментів, а відтак вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до ч.1 п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі № 679/553/19:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідачка: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повний текст судового рішення складено 22.10.2019 року.

Суддя Б.І. Базарник