Справа №557/34/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судових засідань Довгалець Н.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі Відповідач), в якому зазначено, що 08.11.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Посилаючись на те, що Відповідач умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 16.12.2018 року, в сумі 65 717 грн. 16 коп.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі неявки відповідача.

Відповідач подала відзив на позов, в якому вказала, що позов визнає частково, вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафів.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, підтримала відзив на позов, просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені та штрафів.

Заслухавши відповідачку, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 08.11.2006 року було підписано заяву № б/н, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що банком свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором, проте відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплати комісії на умовах передбачених договором не виконує.

Відповідно до вище викладених обставин відповідач всупереч вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконує, що призвело до утворення станом на 16.12.2018 року, в сумі 65 717 грн. 16 коп.

Доводи позивача щодо наявності заборгованості за кредитом підтверджено наданим доказом, а саме розрахунком заборгованості, проведеним у відповідності до умов договору, а тому приймається судом до уваги.

З вище наведених міркувань суд приходить до висновку, що права АТ КБ «Приватбанк» в контексті доводів позивача було порушено відповідачем шляхом невиконання зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів.

За таких підстав, враховуючи, що за відповідачем рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6849,84 грн. та за відсотками за користування кредитом в розмірі 31150,25 грн., суд приходить до висновку, що вказані суми підлягають до стягнення з відповідача.

Позивачем також, заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 24111,49 грн.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях ч.6 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність чи відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З поданого позивачем розрахунку щодо стягнення заборгованості не вбачається, у відповідності до яких вимог Умов та Правил надання банківських послуг було здійснено розрахунок пені, за який період позивач просить стягнути пеню.

Суд приходить до переконання, що позивачем не дотримано вимог ст.81 ЦПК України та не надано належним та допустимих доказів, які б підтверджували поза обґрунтованим сумнівом, наявність заборгованості за пенею, саме у зазначеному вище розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, що мають істотне значення.

Суд вважає, що пеня, нарахована позивачем за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором значно перевищує (в три з половиною рази) розмір збитків, нанесених внаслідок невиконання умов вказаного договору і є неспівмірною, тому пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором підлягає стягненню в межах заборгованості за кредитом - 6 850, 00 грн., що відповідає принципам розумності та справедливості.

Разом з тим, суд визнає неправомірним стягнення нарахованого відповідачу штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 3105,58 грн. (процентна складова).

Суд визнає неправомірним одночасне нарахування відповідачу пені та штрафів за порушення зобов`язань за кредитним договором.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому суд визнає позовні вимоги в частині стягнення штрафів безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність чи відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 44 850 грн. 09 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 6849,84 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 31150,25 грн. та заборгованості за пенею в сумі, наближеної до тіла кредиту - 6850, 00 грн.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого ПАТ КБ «Приватбанк» за подання позовної заяви, в сумі 1921.00 грн. Оскільки позов задоволено частково, їх слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, що становить 1325,09 грн.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.11.2006 року в сумі 44 850 (сорок чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в розмірі 1325 (одна тисяча триста двадцять п`ять) грн. 09 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, , рахунок № НОМЕР_1 , МФО № 305299).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та фактично проживає: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 30.05.2019 року.

Суддя Д.В. Пацко