Справа № 369/5768/19
Провадження №2/369/2944/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: визнати факт спільного проживання, визнати частину добудови будинку спільною сумісною власністю та одну вимогу майнового характеру: визнати право власності на ј частину будинку (домоволодіння).

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем було частково виконано вимоги закону щодо сплати судового збору, оскільки позивачем сплачено за дві вимоги немайнового характеру, подано дві квитанції на суму 768,40грн.

Разом з тим позивачем не вказано дійсну ціну позову щодо вимоги майнового характеру та не надано жодних доказів щодо її дійсності станом на день подачі позову до суду, у зв`язку з чим суд не має змоги визначити дійсну ціну позову та правильність сплати судового збору за вимогу майнового характеру .

У відповідності до вимог ст. 176 ч.1 п.2, ч.2 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю (дійсною) майна.

Проте позивачем не надано доказів дійсної вартості спірного майна та не сплачено судовий збір відповідно до вказаної вартості.

Згідно п.1 пп. 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014 р. № 358 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» установлено, що оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав; інформація із звіту про оцінку майна, звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок (далі - звіт про оцінку), що складений для цілей оподаткування, вноситься безперешкодно та безоплатно до єдиної бази даних звітів про оцінку. Зазначена інформація складається за встановленою Фондом державного майна формою та є додатком до звіту.

Підтвердженням такої вартості може бути звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

На підставі викладеного позивачу необхідно вказати дійсну ціну позову за вимогу майнового характеру, надавши докази дійсної ціни позову та доплатити судовий збір з врахуванням такої ціни позову.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.175,177,185, ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Пінкевич