Справа №489/2254/18
Провадження №2-з/489/12/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 червня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєва Інна Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Ярослав Миколайович, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту її проживання із ОСОБА_6 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2011 року до 04 травня 2017 року, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

28 січня 2019 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить: встановити факт її проживання із ОСОБА_6 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2011 року до 04 травня 2017 року; визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від 14 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парфеньонок Т.Є. за реєстровим № 1848 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.09.2017 року за № 000 та витребувати з володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

03 червня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що спірна квартира знаходилася під арештом на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.11.2017 року. Проте, станом на сьогоднішній день, арешт з вищевказаної квартири знято з невідомих позивачу причин, згідно витягу з Державного реєстру нерухомості від 03.06.2019 року. Оскільки, на теперішній час право власності на спірну квартиру зареєстрована за відповідачем ОСОБА_3 , є ризик того, що відповідачем спірну квартиру може бути відчужено на користь будь-якій третій особі, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого 04.06.2019 року, за ОСОБА_3 зареєстровано права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 27.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Я.М. На зазначену квартиру накладено арешт нерухомого майна на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.11.2017 року по справі № 1-кс/489/1490/17, який припинено 20.05.2019 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.05.209 року по справі № 489/5646/17 (провадження № 1-кс/489/926/19).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2019 року скасовано арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.11.2017 року у кримінальному провадженні № 0004758 від 23.09.2017 року, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі приватної власності належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Предметом позову є, зокрема, визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від 14 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парфеньонок Т.Є. за реєстровим № 1848 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.09.2017 року за № 000 та витребування з володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєва Інна Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Ярослав Миколайович, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 27.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Я.М.

Копію ухвали направити для відома сторонам по справі.

Копію ухвали для виконання направити Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, юридична адреса якого: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «04» червня 2019 року.