КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/1075/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук Л.М.
372/1616/17-ц Доповідач-Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання неправомірними та скасування акту і протоколу засідання комісії про порушення правил користування електричною енергією, -

у с т а н о в и в :

У червні 2017 року позивач пред'явив позов до відповідача, у якому просив: визнати протиправним та скасувати акт комісії Обухівського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» № К034162 від 12.04.2017 року; визнати протиправними та скасувати протокол № 093 засідання комісії ПАТ «Київобленерго» по розгляду акту № К034162 від 12.04.2017 року.

Зазначав, що 12 квітня 2017 року засіданням комісії Обухівського РП по розгляду акту № К034162 про порушення Правил користування електроенергією ФОП «ОСОБА_2» був розглянутий акт про порушення Правил користування електроенергією. Відповідно до акту про порушення № КО34162 від 12.04.2017 року ФОП «ОСОБА_2» та рішення комісії споживач ФОП «ОСОБА_2» порушив п. 640 ПКЕЕ та як наслідок на підставі пункту 2.6 Методики складено відповідні документи. Згідно інформаційного листа ПАТ «Київобленерго» від 05.05.2017 року № 013/017 (12 травня 2017 року) позивача було повідомлено про те, що ним було порушено Правила користування електричної енергії затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28. Указує, що він не був присутній під час розгляду акта про порушення, не міг надати свої доводи, унаслідок чого відбулось порушення його законних прав та інтересів, як споживача електричної енергії, оскільки він своєчасно сплачує за надані послуги. Стверджував, що всупереч процедурі розгляду акта про порушення, визначеній п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, Обухівським РП ПАТ «Київобленерго» не були виконані наступні вимоги: порушено право позивача на всебічний та об'єктивний розгляд акту про порушення уповноваженим органом; не було роз'яснено права та обов'язки; не ознайомлено з рішенням комісії; не повідомлено не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату; не надано можливості надати свої доводи, пояснення, заперечення; не зазначена інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

Крім того, позивач указував, що ним в акті зазначено про те, що пломби енергопостачальника на електричному лічильнику та вводному автоматичному вимикачу не пошкоджені, про що представники ПАТ «Київобленерго» не заперечували та підписали цей акт, що свідчить про відсутність порушень зі сторони споживача послуг.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що 11 вересня 2007 року між позивачем, як фізичною особою-підприємцем та ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» був укладений договір про постачання електричної енергії № 1184, за адресою: АДРЕСА_1 (кафе, ресторанний комплекс), який регулюється Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, оскільки позивач не є побутовим споживачем. В Акті № К034162 від 12.04.2017 року про порушення правил користування електроенергією, представниками Обухівський РП ПАТ «Київобленерго» було виявлено «спрацьований» антимагнітний індикатор електропостачальної організації, що вказаний в акті про опломбування. Уважає, що антимагнітні індикатори, які установлює ПАТ «Київобленерго», не передбаченні чинним законодавством. Відповідачем не надано копію сертифіката про сертифікацію та/або свідоцтва про атестацію індикатору або приладу обліку, щодо строків виготовлення індикатору, спливу строків експлуатації індикатору. Зазначає, що він був не належним чином повідомлений про місце розгляду акта про порушення на засіданні комісії, унаслідок чого відбулося порушення законних прав та інтересів, як споживача електричної енергії.

Крім того, на його думку, судом невірно визначена підсудність розгляду даної справи відповідно до вимог ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує, що Акт про порушення № К034162 від 12 квітня 2017 року був складений у відповідності до вимог чинного законодавства. Пунктами 1.3 та 1.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікової внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 04.07.2006 за № 782/12656, визначено, що електропостачальником з метою запобігання розкраданню електричної енергії на приладу обліку електричної енергії споживача можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів. З приводу неналежного повідомлення позивача про засідання комісії з розгляду складеного акту, зазначає, що п. 9 Акту про порушення № К034162 від 12 квітня 2017 року вказано, що засідання комісії відбудеться за адресою : м. Київ, вул. Стеценка, 1-А. Комісією при розгляді акту про порушення було належним чином перевірено всі наявні в розпорядженні позивача матеріали, унаслідок чого пояснення, викладені позивачем в Акті про порушення № К034162 від 12 квітня 2017 року були спростовані, так, як згідно з актом № 114506 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, установлених на ньому, прилад обліку НІК 2301АП1 № 0038802 було передано разом з пломбами та магнітними індикаторами 08 вересня 2014 року.

При розгляді даної справи судом першої інстанції встановлено, що 11 вересня 2007 року між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», та ФОП «ОСОБА_2 був укладений договір про постачання електричної енергії № 1184, відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 5 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Згідно з Актом про порушення № К 034162 від 12 квітня 2017 року, складеного старшим інспектором Сухоруковим Д.О., інспектором Миколаєнко А.В., інспектором Рясько О.І., встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, за участю власника ОСОБА_3 було проведено перевірку об'єкту електропостачання (кафе, ресторанний комплекс). Під час проведеної перевірки представниками ПрАТ «Київобленерго» було виявлено «спрацьований» антимагнітний індикатор енергопостачальної організації, що вказаний в акті про опломбування, а також невідповідність пломбувального матеріалу пломб матеріалу заводу виробника та пошкодження елементу клемної кришки приладу обліку.

У даному акті зазначено, що під час виявлення порушення Правил користування електричною енергіє та при оформленні акту про порушення був присутній споживач ОСОБА_3, який зазначив свої зауваження до складеного акту № К 034162. А саме ОСОБА_3зазначив, що електричний лічильник № 0038802 тип НІК 2301АП-1 був установлений першим власником кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» згідно з договоромкупівлі-продажу. Лічильник був куплений з кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» у 2007 році та експлуатувався до сьогоднішнього дня, тобто до 12.04.2017 року.

В акті про порушення № К 034162 від 12 квітня 2017 року було зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення призначено на 03 травня 2017 року о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул.. Стеценка,1-а.

З викладеного вбачається, що ФОП ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про розгляд комісією акта № К 034162 від 12 квітня 2017 року.

03.05.2017 року відбулося засідання комісії по розгляду акту № К 034162 від 12 квітня 2017 року та згідно з протоколом № 093 по розгляду акту № К 034162 від 12 квітня 2017 року про порушення Правил користування електроенергією у споживача було встановлено, що вказаний акт підлягає розрахунку згідно з п. 2.1.3 Методики та за період 164 днів з 31.10.2016 року по 12.04.2017 року нараховано суму завданих збитків по тарифам, що діяли протягом періоду порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Акта № 045581 від 08.09.2014 року технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380 В, встановлено та перевірено лічильник НІК 2301 АП1 № 0038802.

Відповідно до Акта № 114506 від 08.09.2014 року про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб , встановлених на ньому, споживачу передано на зберігання встановлені постачальниом прилади та пломби на них: номер пломби чи клейма с15312993; форма магнітного індикатора 0740483, М8521966, М8521967.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 у своїй позовній заяві зазначив, що кафе-шашлична «ІНФОРМАЦІЯ_1» була придбана всередині 2007 року, де вже був встановлений прилад обліку електричної енергії НІК 2301АП1 № 0038802. Також позивач вказував, що підписання самого акту не є визнанням порушень, які були виявлені під час огляду приміщення. Крім того, позивач посилався на те, що антимагнітні індикатори (стрічки), які установлює ПАТ «Київобленерго» не передбачені чинним законодавством. Також позивач зазначав, що одна з антимагнітних стрічок була зіпсована. Лічильник мав бути наданий на експертизу, оскільки споживач був категорично проти пред'явлених звинувачень. Також позивач заперечував, що він був належним чином повідомлений про засідання комісії, яке відбулось 03 травня 2017 року.

У відзиві представник відповідача вказував на те, що відносини між позивачем та відповідачем регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, а не Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, оскільки позивач не є побутовим споживачем і не відноситься до категорії «Населення».

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог позивача.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки розглянувши дану справу, суд не звернув увагу на те, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, у редакції, яка вже діяла на час відкриття провадження у даній справі судом першої інстанції ( редакція від 03.10.2017 року), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 20 ГПК України в редакції 2017 року, передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п.1).

Як убачається з матеріалів справи, то Договір про постачання електричної енергії № 1184 від 11.09.2007 року був укладений між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго»,та Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 (а.с.45-50).

Відповідно до спірного Акта про порушення № К 034162 від 12 квітня 2017 року, останній складено стосовно порушень виявлених на об'єкті - ресторанний комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, за участю власника ОСОБА_2.

У відзиві на позов представник відповідача вказував на те, що відносини між позивачем та відповідачем регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, а не Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, оскільки позивач не є побутовим споживачем і не відноситься до категорії «Населення», а в суді апеляційної інстанції представник відповідача також підтвердив, що правовідносини сторін виникли між ними з Договору про постачання електричної енергії № 1184 від 11.09.2007 року, укладеного з позивачем як фізичною особою-підприємцем та на підставі якого складено оспорюваний Акт.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, зазначивши про те, що Договір про постачання електричної енергії № 1184 від 11.09.2007 року був укладений між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», та Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що правовідносини сторін виникли з виконання правочину у господарській діяльності та розглянувши справу по суті порушив норми процесуального права.

Та обставина, що ФОП ОСОБА_2 припинено з 29.07.2014 року, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на те, що даний спір не повинен вирішуватись у порядку господарського судочинства, не впливає з наступних підстав.

Велика Палата Верховного Суду в постанові №910/8729/18 від 13.02.2019 року роз'яснила, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб'єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб'єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності.

Як уже зазначалось, звертаючись із цим позовом, ОСОБА_2, який як ФОП уклав Договір про постачання електричної енергії № 1184 від 11.09.2007 року з ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», просив визнати протиправним та скасувати акт комісії Обухівського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» № К034162 від 12.04.2017 року; визнати протиправними та скасувати протокол № 093 засідання комісії ПАТ «Київобленерго» по розгляду акту № К034162 від 12.04.2017 року.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що правовідносини сторін виникли з Договору про постачання електричної енергії № 1184 від 11.09.2007 року, яким було опосередковано зобов'язальні правовідносини сторін спору з надання послуг та його виконання, зобов'язання за яким у позивача із втратою його статусу як ФОП не припинились, так як ним як власником ресторанного комплексу електрична енергія споживається не як побутовим споживачем.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції за вказаних вище обставин, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з закриттям провадження в справі, з підстав того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 377, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року скасувати та закрити провадження по справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів .

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук