ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 року м. Одеса

справа № 497/2920/14-ц

провадження № 22-ц/813/517/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів: Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Ткаченка Бориса Романовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 жовтня 2018 року у складі судді Шепітко І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року товариство з обмеженою відповідальність «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулось до суду з позовом, який неодноразово уточнювало, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.1 а.с.2-5, 140-141,153-154).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 вересня 2007 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 56 000 доларів США, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, додатковою угодою до нього та додатком № 2 - графіком погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав.

На забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором 20 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобов`язання.

13 лютого 2012 року відповідно до договору факторингу № 2 ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» права вимоги по кредитному договору.

Відповідачка ОСОБА_1 зобов`язання стосовно повернення кредиту не виконує. Станом на 01 грудня 2013 року заборгованість перед позивачем за кредитним договором становить 71 144,09 доларів США, що складається з:

- заборгованості по основній сумі кредиту - 53 696,72 доларів США;

- заборгованості за процентами - 17 447,37 доларів США.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 78 723,12 доларів США, з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення, з яких:

-заборгованість по основній сумі кредиту - 53 696,72 доларів США;

-заборгованість за процентами - 25 926,40 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 18 жовтня 2018 року у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено (т.2 а.с.96-98).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості на обґрунтування заявлених позивачем позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник Ткаченко Б.Р. в інтересах ТОВ «Кей-Колект»,посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову (в апеляційній скарзі помилково зазначено «про відмову у позові», про що зазначив представник ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції) т.2 а.с.109-112.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував, що в матеріалах справи в підтвердження позовних вимог знаходяться кредитний договір, меморіальний касовий ордер, що підтверджує факт отримання відповідачами коштів, та розрахунки заборгованості, які є належними доказами.

Відповідачі не скористались своїм правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника Ткаченко Б.Р. в інтересах ТОВ «Кей-Колект», представника ОСОБА_4 в інтересах відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обґрунтованість своїх вимог, оскільки надані розрахунки ні є належним доказом.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

Судом встановлено, що 20 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 та додаткова угода до нього, відповідно до умов яких банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 65000 доларів США у термін не пізніше 20 вересня 2028 року, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №2 до нього (графіком погашення кредиту) т.1 а.с.6-10,11-15, т.2 а.с.19-29.

20 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основного боргу (в тому числі, суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (т.1 а.с.23, т.2 а.с.30-31).

В той же день між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір на забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, предметом іпотеки якого виступила квартира АДРЕСА_1 (т.2 а.с.32-37).

Банк виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , надавши останній 56 000 доларів США, про що свідчить меморіальний ордер від 20 вересня 2007 року (т.1 а.с.16).

13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого останньому було відступлено права вимоги за кредитним договором № 0 та договорами у забезпечення його виконання (т.1 а.с.26,27-31).

Оформлюючи відступлення права вимоги, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов`язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов`язання.

У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.

Належним виконанням зобов`язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 01 грудня 2013 року заборгованість ОСОБА_1 складала 71 144,09 доларів США, з яких: 53 696,72 доларів США - заборгованість за кредитом; 17 447,32 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України).

Скориставшись своїм правом дострокового повернення позики, ТОВ «Кей-Колект» 01 липня 2014 року направило боржнику ОСОБА_1 лист-вимогу, в якому вимагало від боржника погашення наявної заборгованості за кредитним договором від 20 вересня 2007 року у повному розмірі, а саме: у сумі 71 144,09 доларів США у строк протягом 30 днів (т.1 а.с.33,34-41).

Зазначеним зверненням ТОВ «Кей-Колект»змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. Строк виконання договору в повному обсязі настав у серпні 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що кредитор перестав нараховувати передбачені договором проценти за кредитом у березні 2012 року, тобто після укладення договору факторингу (т.2 а.с.39-42).

Суд першої інстанції вважав неналежними доказами надані представником розрахунки в обґрунтування позовних вимог ТОВ «Кей-Колект», між тим колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки обґрунтованість позову підтверджено належними та допустимими доказами з огляду на наступне.

В сенсі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегією суддів перевірено розрахунки заборгованості за кредитним договором № 0, надані позивачем та наявні в матеріалах справи. Останній розрахунок наданий представником позивача на вимогу суду першої інстанції міститься у томі 2 на аркушах справи 38-42.

Так, залишок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 20 вересня 2007 року за розрахунком від 15 березня 2017 року становить 60 434,24 доларів США, з яких:

- заборгованість за основним боргом 52 696,72 доларів США;

- заборгованість за відсотками 6 737,52 доларів США (т.2 а.с.38).

Зазначений розрахунок є прийнятним, відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідачі обґрунтованих заперечень щодо розміру цієї заборгованості не надали.

Із зазначеного розрахунку, крім іншого, вбачаються нараховані суми, дата та сума погашення відсотків, дата та сума погашення тіла кредиту, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості.

Надані представником позивача документи на підтвердження позову колегія суддів визнає належними, достовірними та достатніми, з огляду на положення ст. ст.77, 79, 80, 95 ЦПК України.

Останній платіж боржником було здійснено 21 жовтня 2013 року, а з позовом до суду товариство звернулось 11 листопада 2014 року, тобто в межах строку позовної давності (т.2 а.с.41, т.1 а.с.2,42).

Тому відсутні підстави для задоволення заяв відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_2 у зв`язку зі спливом строку позовної давності (т.2 а.с.64-65, 145).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.611, ч.1 ст.612 ЦК України.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

Згідно положень ст.ст.553,554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

З пункту 1.3 договору поруки від 20 вересня 2007 року вбачається, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основного боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (т.2 а.с.30-31).

Відповідно до пункту 1.4. договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

У відповідності до вимог п. 3.1 договору поруки останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним боргом.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст.559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

У разі пред`явлення кредитором вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, з якою погодилась та від якої не відступила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12.

З матеріалів справи вбачається, що вимогу до поручителя ОСОБА_2 про повернення заборгованості шляхом пред`явлення позову було заявлено позивачем лише 11листопада 2014 року, тому з урахуванням вищенаведеного поручитель відповідає за заборгованість, що не була прострочена станом на 11 травня 2014 року, а саме:

- заборгованість по основній сумі кредиту 37 120,21 доларів США (53 696,72 загальна суму заборгованості за тілом кредиту - 16 576,51 прострочена сума заборгованості за тілом кредиту станом на 11 травня 2014 року), що еквівалентно станом на 04 червня 2019 року 1 000 567,84 грн. (за курсом НБУ 100 доларів США = 2 695,48 грн.) т.2 а.с.39-42. Зазначена сума підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя.

Крім того, з боржника підлягає стягненню решта заборгованість у сумі 23 314,03 доларів США, що еквівалентно 628 425,02 грн. (23 314,03 х 2695,48 / 100), з яких:

- заборгованість по основній сумі кредиту 16 576,51 доларів США (53696,72 загальна сума заборгованості по тілу - 37 120,21 заборгованість по тілу, що підлягає стягненню в солідарному порядку з боржника та поручителя);

- заборгованість за процентами 6 737,52 доларів США.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції та дають підстави для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Кей-Колект».

Судові витрати

Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України та розмір сплаченого позивачем судового збору у сумі 9 135 грн. (за подачу позову - 3 654 грн. (т.1 а.с.1); за подачу апеляційної скарги - 5 481 грн. (т.2 а.с.128)), на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі:

-з відповідачки ОСОБА_1 - 4 887,23 грн.;

-з відповідача ОСОБА_2 - 2 146,73 грн.

При цьому, колегія суддів виходила з такого розрахунку.

За уточнені позовні вимоги у розмірі 78 723,12 доларів США (100%) позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 9 135 грн. (100%).

З відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто в солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 37 120,21 доларів США, що складає 47 % від суми, що просив стягнути позивач. Тому 47 % від сплаченого судового збору складає 4 293,45 грн. (47%х9135/100%), які слід поділити на двох відповідачів порівну, що становить по 2 146,73 грн. (4 293,45 / 2).

З відповідачки ОСОБА_1 стягнуто заборгованість на суму 23 314,03 доларів США, що складає 30 % від суми, що просив стягнути позивач. Тому 30% від сплаченого судового збору становить 2 740,50 грн. (30%х9135/100%). Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на загальну суму 4 887,23 грн. (2 146,73 + 2 740,50).

Керуючись ст. ст. 374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Ткаченка Бориса Романовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» частково задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 18 жовтня 2018 року скасувати.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (місце знаходження: м.Київ, вул.Кирилівська,69, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 вересня 2007 року у розмірі 37 120,21 доларів США (тридцять сім тисяч сто двадцять доларів США двадцять один цент), що еквівалентно 1 000 567,84 грн. (один мільйон п`ятсот шістдесят сім гривень вісімдесят чотири копійки), з яких: заборгованість за кредитом 37 120,21 доларів США, що еквівалентно 1 000 567,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (місце знаходження: м.Київ, вул.Кирилівська,69, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 вересня 2007 року у розмірі 23 314,03 доларів США (тридцять три тисячі триста чотирнадцять доларів США три центи), що еквівалентно 628 425,02 грн. (шістсот двадцять вісім тисяч чотириста двадцять п`ять гривень дві копійки), з яких:

-заборгованість за кредитом 16 576,51 доларів США,

-заборгованість за відсотками 6 737,52 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (місце знаходження: м.Київ, вул.Кирилівська,69, ) судовий збір у сумі 4 887,23 грн. (чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім гривен двадцять три копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (місце знаходження: м.Київ, вул.Кирилівська,69, ) судовий збір у сумі 2 146,73 грн. (дві тисячі сто сорок шість гривен сімдесят три копійки).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2019 року.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков