Справа № 509/3062/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Бокоч С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

третя особа Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області

про

визнання права власності на житло за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2018 року позивачка звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вказаною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на Ѕ частину квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та належала на праві спільної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № ВЕС № 001076 від 17.10.2006 року.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона та відповідач є власником вищезазначеного нерухомого майна, відповідно до технічного паспорту виданого Овідіопольським бюро технічної інвентаризації реєстраційний номер 3-476 від 23.11.2006 року.

В судове засідання позивачка не з`явилася, однак її представником подано заяву про слухання справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.

Суд, враховуючи матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з`ясування і доведеність, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

По справі судом встановлено наступні фактичні обставини.

Позивачка та відповідач, є власниками квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та складається з двох житлових кімнат, загальною площею 38,3 кв.м. Даний факт підтверджується технічним паспортом виданим Овідіопольським бюро технічної інвентаризації реєстраційний номер 3-476 від 23.11.2006 року, Витягом з Державного реєстру правочинів №3032290 від 17.10.2006 року та Договором купівлі продажу ВЕС № 001076 від 17 жовтня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О.

На даний час позивачка продовжує проживати зі своєю донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її.

Починаючи з 2006 року, відповідач на з`являється за вказаною адресою, у зв`язку з чим позивачка вже близько дванадцяти років самостійно оплачує усі комунальні платежі на обслуговування будинку.

Факт проживання позивачки за зазначеною адресою, підтверджується довідкою Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за №912 від 15.06.2018 року.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Статтею 344 ч. 1 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно із ст. 344 ч. 4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим, факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство).

По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги.

По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

За зазначених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 16, 344 ЦК України, ст.ст. 4, 30, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на Ѕ частину квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та належала на праві спільної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № ВЕС № 001076 від 17.10.2006 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя А.І. Бочаров.