Справа № 297/1589/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Чучки Н.В.. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 05 жовтня 2018 року (у складі судді Фейір О.О.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у липні 2018 р.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь:

-суму, еквівалентну 11 000 доларів США, що станом на день звернення до суду з позовом становить 290 840 грн.;

-вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог указав, що відповідач отримала у позивача грошові кошти в розмірі 11 000 доларів США, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи. На момент звернення до суду з позовом відповідач не повернула грошових коштів, від урегулювання указаного питання в позасудовому порядку ухиляється. Відтак у позивача виникла необхідність звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав.

Рішенням Берегівського районного суду від 05 жовтня 2018 р. позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 11000 доларів США, що становить 290840 грн., і вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд констатував, що такий належить задовольнити у зв`язку з визнанням такого відповідачем, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відмовляючи в стягненні із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, судом установлено, що позивачем не надано детального опису робіт (послуг) адвоката та здійснених ним витрат.

Однак, ОСОБА_1 не погоджується із таким висновком і в цій частині просить скасувати рішення і стягнути з неї на користь позивача 50 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що адвокат позивача провів певну роботу, яка пов`язана із наданням правничої допомоги, позивач сплатив адвокатові певний гонорар, відтак витрати на правову допомогу мають бути компенсовані частково.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови в задоволенні вимоги позивача про стягнення із відповідача на свою користь витрат на правову допомогу.

Відповідач вважає, що з неї все ж таки належить стягнути певні кошти у відшкодування витрат на правову допомогу.

Із цього приводу колегія суддів зауважує таке.

За приписами ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконанихр обіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

-розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Сторона позивача не надала доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, у суду першої інстанції і не було жодних підстав для стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Позивач рішення суду першої інстанції у цій частині не оскаржував.

Позиція відповідача базується на її власній суб`єктивній думці і не має нічого спільного з нормами матеріального та процесуального права, які регулюютьспірні правовідносини.

Мало того, якщо відповідач так завзято відстоює позицію про стягнення із неї на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу частково в сумі 50 грн., у неї нема жодних перешкод зробити це в добровільному порядку.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції у частині стягнення витрат на правову допомогу як бездоказові, обґрунтовані припущеннями, суперечні обставинам справи, письмовим доказам і нормам процесуального права, що підлягають застосування до спірних правовідносин.

Керуючисьст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2. Рішення Берегівського районного суду від 05 жовтня 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 12 червня 2019 року

Судді: