ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 жовтня 2017 року по справі за поданням Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року Шевченківський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області звернувся до суду з даним поданням, посилаючись на те, що у відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №53270713 з примусового виконання виконавчого листа №203/804/16ц, виданого 30.08.2016 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 182884,20 грн. 24 січня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, однак вказана постанова боржником не виконана. В ході виконання рішення державний виконавець встановив відсутність майна божника. Неодноразово на адресу боржника надсилались виклики, однак боржник до відділу не з`явився. Відповідно довідки Державної прикордонної служби України від 13.03.2017 року, боржник неодноразово перетинала кордон. Тому Шевченківський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №203/804/16ц, виданим 30.08.2016 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2017 року вирішено тимчасово обмежити ОСОБА_1 право виїзду за межі України до виконання покладених на неї зобов`язань відповідно рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення про відмову в задоволенні подання.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу місцевого суду скасувати, в задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №53270713 з примусового виконання виконавчого листа №203/804/16ц, виданого 30.08.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 182884,20 грн. (а.с. 2).

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 24.01.2017 року відкрито зазначене вище виконавче провадження №53270713 та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно (а.с. 3).

Статтею 33 Конституції України гарантовано, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 2 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Також, згідно п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Матеріали справи не містять доказів умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на неї зобов`язань щодо сплати грошової суми в розмірі 182884,20 грн., з приводу чого відкрито виконавче провадження №53270713

Зокрема, відсутні належні докази отримання боржником копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №53270713, а також отримання ОСОБА_1 будь-яких викликів до державного виконавця, тощо.

Представлені суду рекомендовані повідомлення про вручення за адресою по АДРЕСА_1 поштових відправлень від 27.01.2017 року та від 28.07.2017 року щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2017 року та виклику до державного виконавця від 27.07.2017 року - не являються належними та допустимими доказами вручення вказаних відправлень саме боржнику ОСОБА_1 , оскільки, як вбачається з копії паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого Комсомольським МВ УМВС України в Полтавській області 25.11.2005 року, боржник знята з реєстрації за вказаною адресою з 11.09.2015 року, тобто до направлення державним виконавцем зазначених вище поштових відправлень (а.с. 5, 16, 31-36).

Факт зняття боржника з реєстрації місця проживання по АДРЕСА_1 з 11 вересня 2015 року підтверджується також відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 18.05.2019 року.

Доказів проживання боржника у 2017 році за місцем колишньої реєстрації по АДРЕСА_1 - суду не надано.

Представлена суду копія акту державного виконавця від 16.06.2017 року про вихід за адресою по АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, згідно якого двері ніхто не відчинив, - не доводить факту ухилення ОСОБА_1 від виконання боргових зобов`язань, враховуючи викладене вище та непредставлення суду доказів доведення до відома боржника чи осіб, що зареєстровані у вказаній вище квартирі, про дату та час прибуття виконавця за зазначеною адресою для здійснення виконавчих дій (а.с. 10).

Отже, доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язку щодо сплати заборгованості за вказаним вище виконавчим листом не надано, клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що стверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Крім того, державний виконавець, який повістку про виклик в суд отримав завчасно 16.05.2019 року, в судове засідання апеляційного суду не з"явився, вимоги ухвали суду від 01 квітня 2019 року про витребування оригіналу виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні або його повної копії не виконав; на час проведення судового засідання копію виконавчого провадження чи його оригінал для огляду не надав; про наявність поважних причин невиконання ухвали про витребування суд не повідомив.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги недоведеність факту ухилення боржника від виконання зобов`язань зі сплати вищевказаної заборгованості, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для обмеження ОСОБА_1 у її праві виїзду за межі України, а тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Крім викладеного, колегія приймає до уваги, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року скасовано заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2016 року у цивільній справі №203/804/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; справа призначена до нового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді