РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/22111/18

Провадження № 22-ц/4815/760/19

Головуючий у Рівненському міському

суді: Гордійчук І.О.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

в м. Рівне 20 березня 2019 року

Повний текст складено: 25 березня 2019 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Бондаренко Н.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова

компанія "ОРАНТА";

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Дмитра Володимировича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

21 листопада 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Д.В. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (далі - ПАТ "НАСК "ОРАНТА") про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 02 лютого 2017 року по вул. Незалежності в с. Вири Сарненського району Рівненської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участі автомобіля "Ауді А6", н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля "Фольксваген ЛТ 35", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 завдано збитки у розмірі 36688 грн та встановлено економічну недоцільність ремонту його автомобіля "Ауді А6", н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується звітом № 353 П про оцінку автомобіля.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15.03.2017 року у справі № 572/357/17 ОСОБА_2 визнано винним в порушенні вимог п. 10.1 ПДР України.

Вказує, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в страховій компанії ПАТ "НАСК "Оранта", відповідно до умов страхового полісу АЕ/6613642, 29.09.2017 року ОСОБА_1 було подано заяву № 1609 про виплату страхового відшкодування до відокремленого підрозділу Рівненська обласна дирекція НАСК "Оранта", однак таке відшкодування виплачено не було.

Просив суд стягнути з ПАТ "НАСК "Оранта" на користь ОСОБА_1 заборгованість по страховому відшкодуванню в розмірі 28847,39 грн, компенсацію витрат на оцінку збитку - 3000 грн, пеню - 11171,25 грн, 3 % річних - 989,06 грн, інфляційні - 3109,77 грн, а всього 47117,47 грн та 5704,80 грн судових витрат.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не є власником транспортного засобу - автомобіля марки "Ауді А6", н.з. НОМЕР_1 , та не надав доказів щодо його права на отримання страхового відшкодування.

16 квітня 2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Поліщуком Д.В. подано апеляційну скаргу на рішення суду, у якій покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, помилковість висновків суду.

Вказує, що позивач як правомірний володілець транспортного засобу, діє від власного імені, а тому він не повинен подавати до страхової компанії паспорт власника ОСОБА_3 та довіреність на отримання страхового відшкодування, оскільки він має довіреність на право користування автомобілем.

ПАТ "НАСК "Оранта" зобов`язане виплатити йому, як законному володільцю транспортного засобу, різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що складає 28847,39 грн, а також 3000 грн - витрати на оцінку, 8783,72 грн - пеня, 775,32 грн - 3 % річних, 2884,74 грн - інфляційні витрати, а також 6234,80 грн - судових витрат.

За наведених міркувань, просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

14 травня 2019 року ПАТ "НАСК "Оранта" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що ОСОБА_1 не є потерпілим, у розумінні п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Власник транспортного засобу - ОСОБА_3 не уповноважував ОСОБА_1 на отримання страхового відшкодування.

Оскільки транспортний засіб "Ауді А6", н.з. НОМЕР_1 не є майном ОСОБА_1 , він не може від свого імені звертатися до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відсутні підстави для стягнення пені, інфляційних та 3 % річних, так як не виплата страхового відшкодування відбулася не з вини страхової компанії, а з вини ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 02 лютого 2017 року о 14 год 10 хв в с. Вири Сарненського району Рівненської області по вул. Незалежності, 18, відбулася ДТП за участі транспортного засобу марки "Volkswagen LT 35", р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року у справі № 572/357/17 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом вищевказаної ДТП (а.с. 9).

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ "НАСК "Оранта", що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6613642 від 03.03.2016 року (а.с. 6).

03 лютого 2017 року ОСОБА_2 повідомив страховика ПАТ "НАСК "Оранта" про ДТП, що підтверджується повідомленням про ДТП за договором обов`язкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7).

Відповідно до вимог статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) визначені дії страховика після отримання ним інформації про ДТП, яка може бути підставою для виплати страхового відшкодування, зокрема пунктом 34.1 визначено обов`язок страховика протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до звіту № 353П про оцінку автомобіля "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_1 , складеного 09 червня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "Audi A6" р.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодженні у ДТП складає 36688 грн, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 117944,23 грн (а.с. 10-16).

Згідно п. 30.1 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2. Закону № 1961-IV).

Як встановлено у звіті № 354П спеціаліста-автотоварознавця про визначення ринкової вартості автомобіля "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_1 після ДТП (працездатних складових автомобіля), складеного 09 червня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності СПД-ФО ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_1 (працездатних складових) після ДТП становить 7840,61 грн.

Таким чином, розмір страхового відшкодування, що підлягає до виплати, у зв`язку з пошкодженням автомобіля "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_1 у ДТП, становить 28 847,39 грн, що складає різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП (36688 грн) та вартістю транспортного засобу після ДТП (7840,61 грн).

Як вбачається із матеріалів справи 29 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "НАСК "Оранта" із заявою про страхове відшкодування (а.с. 8), проте таке відшкодування виплачено не було, з мотивів відсутності правових підстав для цього (а.с. 38).

У поясненнях наданих представником ПАТ "НАСК "Оранта" суду, відмова у виплаті страхового відшкодування обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 не є власником автомобіля "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_1 у ДТП та не надав ПАТ "НАСК "Оранта" необхідних документів для проведення страхового відшкодування, зокрема паспорту власника транспортного засобу - громадянина Литовської Республіки ОСОБА_3 та довіреності на представництво його інтересів у страховій компанії.

Такі підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування є неправомірними, з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_1 цей транспортний засіб зареєстрований в Литовській Республіці, а його власником є ОСОБА_3 (а.с. 44).

Довіреністю на користування транспортним засобом, що видана 17 червня 2016 року на необмежений термін, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 на користування транспортним засобом "Audi A6", р.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 27).

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до переліку яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону № 1961-IV власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Таким чином, завдання шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Оскільки позивач управляв транспортним засобом на законних підставах, він правомірно володів цим майном, тому має право на відшкодування завданої шкоди.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 квітня 2019 року у справі 553/3281/14-ц (провадження № 61-13806св18).

Окрім того, страховик зобов`язаний, зокрема у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України).

Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства (частини третя статті 14 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (частина перша статті 992 ЦК України).

Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина перша статті 624 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (пункт 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц з провадженням № 14-16цс18 сформулювала правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ПАТ "НАСК "Оранта" пені, інфляційних втрат та 3 % річних, є обґрунтованими, так як позивач подав у встановленому порядку заяву про виплату страхового відшкодування, тобто здійснив дії, які б дозволили ПАТ "НАСК "Оранта" в добровільному порядку виконати зобов`язання по виплаті страхового відшкодування на його користь, однак страхове відшкодування виплачено не було.

До стягнення з ПАТ "НАСК "Оранта" на користь ОСОБА_1 підлягає пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, що складає 8773,8 грн (641,75 грн (28847,39 грн х 2 х 14,5 % : 100% : 365 днів х 28 днів) + 885,18 грн (28847,39грн х 2 х 16 % : 100% : 365 днів х 35 днів)+ 1101,73 грн (28847,39грн х 2 х 17 % : 100% : 365 днів х 41 день) + 2472,18 грн (28847,39грн х 2 х 17 % : 100% : 365 днів х 92 дні) + 1549,06 грн (28847,39грн х 2 х 17,5 % : 100% : 365 днів х 56 днів) + 1365,70 грн (28847,39грн х 2 х 18 % : 100% : 365 днів х 48 днів) + 758,20 грн (28847,39грн х 2 х 18 % : 100% : 365 днів х 27 днів)).

Як роз`яснено у листі Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року № 62-97р, для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси за відповідні періоди перемножити між собою.

Індекс інфляції у грудні 2017 року становив 101 %. Індекси інфляції з січня по листопад 2018 року становили: січень 2018 року - 101,5 %, лютий - 100,9 %, березень - 101,1 %, квітень - 100,8 %, травень - 100,0 %, червень 100,0 %, липень - 99,3 %, серпень - 100,0 %, вересень - 101,9 %, жовтень - 101,7 %, листопад - 101,4 %.

Сукупний індекс інфляції з грудня 2017 року по листопад 2018 року становить 109,9%.

Таким чином, інфляційні втрати відповідно до суми боргу в розмірі 28847,39 грн, що підлягають до стягнення з ПАТ "НАСК "Оранта" на користь ОСОБА_1 складають 2 855,89 грн (28 847,39 грн х 109,9 % : 100% - 28 847,39 грн).

3 % річних від суми боргу, що повинні бути стягнуті з ПАТ "НАСК "Оранта", позивачем обраховано правильно та становлять 775,32 грн (28 847,39 грн х 3% : 100% : 365 днів х 327 днів прострочення).

Понесені ОСОБА_1 . витрати на проведення оцінки вартості шкоди, у розмірі 3000 грн, та надання йому правової допомоги, у розмірі 5000 грн, підтверджені належними та допустимим доказами - копіями квитанцій до прибуткового касового ордера, розрахунком вартості правничої допомоги (а.с. 26, 50, 51), а тому підлягають до відшкодування ПАТ "НАСК "Оранта".

Загальний розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з ПАТ "НАСК "Оранта" на рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3 % річних, витрат на проведення оцінки шкоди, становить 44 252,7 грн.

Ураховуючи те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що потягло неправильне застосування норм матеріального права, постановлене ним рішення відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до відповідача про стягнення страхового відшкодування.

На підставі ст.ст. 395, 396, 612, ч. 2 ст. 625, 979, п. 3 ч. 1 ст. 988, ч. 1 ст. 992, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, ст.ст. 1.6, 6, 9, 22-31, 34-36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV, керуючись ст.ст.367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Дмитра Володимировича задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 44 252 (сорок чотири тисячі двісті п`ятдесят дві) грн 70 коп, що складається з: 28 847,69 грн - шкода, заподіяна внаслідок ДТП; 8 773,80 грн - пеня; 2 855,89 грн - інфляційні втрати; 775,32 грн - 3 % річних; 3000 грн - витрати за проведення оцінки розміру шкоди.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на користь ОСОБА_1 6 762 (шість тисяч сімсот шістдесят дві) грн судових витрат по справі, які складаються з: 5000 грн - витрати на професійну правничу допомогу, 704,80 грн - судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції, 1057,20 грн - судовий збір, сплачений за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", 02081 м. Київ, вулиця Здолбунівська, 7-д, ; Рівненська обласна дирекція: 33028 м. Рівне, вулиця Міцкевича, 14.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

Н.В.Бондаренко