г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3271/18
Номер провадження 2/213/315/19
27 травня 2019 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
за участі секретаря судового засідання - Стаматової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, цивільну справу №213/3271/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за відсутності учасників справи, -
Позивач 08.10.2018 року звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , предметом якої є розірвання шлюбу, який було зареєстровано 05 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Інгулецького міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис №190.
Як на підставу позову позивач посилається на те, що шлюбні відносини між ними припинені, спільно господарство не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалось. Причиною розпаду сім`ї став фат постійних сварок та несхожості поглядів на сімейне життя. Миритись позивач не бажає, подальше збереження сім`ї неможливо і суперечить її інтересам.
У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення /а.с.26/.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України, суд здійснив його виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 25.04.2019 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 вересня 1997 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Інгулецького міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис №190 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Майнового спору немає.
Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.
Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню дружини, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 704,80 грн. /а.с.2/.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 21, 24, 51, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 16 ЦК України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 352, 354, ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю
Розірвати шлюб, укладений 05 вересня 1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) і зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Інгулецького міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис №190.
Копію рішення суду надіслати Інгулецькому районному у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 /сімсот чотири/ гривні 08 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за цією ж адресою, РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за цією ж адресою, РНОКПП НОМЕР_2 .
Дата складення повного судового рішення - 27 травня 2019 року.
Суддя В.В.Попов.