УХВАЛА

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 226/1685/18

провадження № 61-9181 ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 грудня 2018 року та на постанову Донецького апеляційного суду від 26 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської центральної міської лікарні, третя особа Мирноградська міська рада про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

04 травня 2019 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить поновити пропущений строк, посилаючись на те, що в судовому засіданні були проголошені лише вступна та резолютивна частини оскаржуваної постанови, а копію повного її тексту він отримав 04 квітня 2019 року, що підтверджується наданими доказами.

Указані обставини є достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

За даною касаційною скаргою не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки до касаційної скарги не доданий документ на підтвердження сплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Предметом позову в даній справі є, зокрема, вимога майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

За подачу касаційної скарги в частині вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а тому ОСОБА_1 потрібно визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу даної касаційної скарги, та сплатити відповідну суму, яка має бути перерахована до УК у Печерському районі м. Києва, 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 призначення платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 грудня 2018 року та постанови Донецького апеляційного суду від 26 березня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 грудня 2018 року та на постанову Донецького апеляційного суду від 26 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк до 30 травня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко