Справа № 355/1388/19
Провадження № 2/355/563/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Коваленка К.В.

за участю секретаря судового засідання Ющенко Л.А.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

17.09.2019 року за вх. №7004 до Баришівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/3 (одну третю) частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились , в заяві наданій суду, позивачі просять суд розглянути справу в їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, до суду надійшов лист за підписом селищного голови Вареніченка В.П. який просить розглядати справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує в повному обсязі.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачами було реалізовано надане право на приватизацію житлового будинку за АДРЕСА_1 (Свідоцтво на право власності на житло № НОМЕР_1 , від 22 березня 1994 року ).

Вказане свідоцтво було видане згідно з розпорядженням органу приватизації, яке було наймодавцем житла і відповідно на балансі якого перебував житловий будинок АДРЕСА_1 .

На даний час позивачі не можуть розпоряджатись своєю власністю, оскільки Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , від 22 березня 1994 року, видане «Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», є недійсним, оскільки «Госпрозрахункове бюро «Альтернатива» не являлось органом приватизації з правом видачі Свідоцтва про право власності на житло.

Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положення статті 321 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідач визнав заявлений позов в повному обсязі, суд вважає за необхідне прийняти дане визнання та позов задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 12, 81,141,229,263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку, що розташованийза адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , право власності на 1/3 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , право власності на 1/3 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2019 року

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко