Справа № 344/7854/14-ц
Провадження № 2/344/275/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Фідобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0321/73/06502 від 09.11.2007р. у розмірі 195 541 грн. 60 коп., у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, що належить майновому поручителю ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 9 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 34 480 доларів США зі сплатою 10,99 % річних на строк до 8 листопада 2014 року.

З метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов`язання 2 вересня 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір застави, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В. по реєстру № 908, предметом якого є автомобіль марки Suzuki моделі Grand Vitara державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, кузов (рама) № НОМЕР_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 15 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 15 148 доларів 74 центи США, що є еквівалентом 187 625 грн 64 коп., та 7 915 грн 96 коп. Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 195 541 грн 60 коп., у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, належний ОСОБА_2 .

У вересні 2016 року позивачем подано суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій зокрема позивач просить суд: 1) стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №014/0321/73/06502 від 09.11.2007р. у розмірі 18450,97 дол. США та 154 650,43 грн. штрафних санкцій; 2) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0321/73/06502 від 09.11.2007р. у розмірі 18450,97 дол. США та 154 650,43 грн. штрафних санкцій звернути стягнення на предмет застави, що належить майновому поручителю ОСОБА_2 , а саме автомобіль марки Suzuki, моделі Grand Vitara 2.7, 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з визначенням відповідного способу його реалізації та початкової ціни.

Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року задоволено заяву ПАТ «Фідобанк» від 14.11.2018 року та залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» в якості правонаступника ПАТ «Фідобанк».

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року задоволено заяву представника ТОВ «Факторингова компанія «Омега» та залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» в якості правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС».

В судовому засіданні представника позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, подав заяву, в якій позов не визнав та просив розглянути справу у його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

09 листопада 2007 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0321/73/06502 (а.с.5-7), за яким банк надав, а позичальник отримав кредит сумі 34 480 доларів США та зобов`язався погасити кредит не пізніше 08.11.2014 року у відповідності до Графіку платежів, що наведений в додатку № 1 до цього договору. Умовами кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який дорівнює 10,99 % річних.

Ч. 1 ст.514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з копії договору про відступлення прав вимоги від 07.11.2018 року, укладеного між ПАТ «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС», право вимоги кредитора до позичальника за кредитним договором ОСОБА_1 від 09.11.2007 року, та договору застави транспортного засобу від 09.11.2007 року перейшло від ПАТ «Фідобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС».

Як вбачається з копії договору про відступлення прав вимоги від 22.03.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «Факторингова компанія «Омега», право вимоги кредитора до позичальника за кредитним договором ОСОБА_1 від 02.09.2011 року, та договору застави транспортного засобу від 02.09.2011 року перейшло від Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС» до ТОВ «Факторингова компанія «Омега».

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, позичальник ОСОБА_1 систематично порушував умови, передбачені цим договором. На підтвердження цього надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/0321/73/06502 від 09.11.2007 року станом на 28 липня 2016 року.

З розрахунку заборгованості вбачається, що непогашена позичальником заборгованість по основній сумі кредиту становить 13134,75 дол. США, заборгованість по процентах за період з дати видачі кредиту по 27.06.2016р. 5316,22 дол. США. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій пунктом 9.1. кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, а тому боржнику нараховані наступні штрафні санкції: пеня за прострочення сплати кредиту за останній рік, що передував розрахунку боргу 115 555, 98 гривень, пеня за прострочення сплати процентів за останній рік, що передував розрахунку боргу 39094,46 гривень.

Детально дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до переконання, що в частині позовних вимог до ОСОБА_1 позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Позивачем доведено, а відповідачами не спростовано існування у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/0321/73/06502 від 09.11.2007 року по основній сумі кредиту: 13134,75 дол. США, а тому вказана заборгованість є такою, що підлягає до стягнення.

Однак, виходячи з розрахунку заборгованості по кредиту станом на 28 липня 2016 року, проценти за користування кредитом позивачем нараховано по 27.06.2016р. в сумі: 5316,22 дол. США, що виходить за строк дії кредитного договору № № 014/0321/73/06502 в п. 1.1. якого його сторони погодили розмір плати за користування кредитом 10,99% річних протягом строку дії кредитного договору, тобто до 08.11.2014 року.

Провівши перерахунок процентів по 08.11.2014 року, заборгованість позичальника складає 2836,55 дол. США, що що згідно курсу НБУ станом на дату ухвалення судового рішення становить 76388, 29 грн.

Також, знаходить своє підтвердження правильність нарахування позивачем пені за прострочення сплати кредиту в сумі 115555,98 гривень, оскільки порядок її нарахування кореспондується з нормою п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України та становить період в один рік, що передує даті розрахунку заборгованості.

Пеня за прострочення сплати процентів у зв`язку з зменшенням суми процентів також підлягає до зменшення та становить 1035,34 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на дату ухвалення судового рішення становить 27881 грн.71 коп.

Щодо позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави, що належить майновому поручителю ОСОБА_2 , а саме автомобіль марки Suzuki, моделі Grand Vitara 2.7, 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0321/73/06502 від 09.11.2007р., слід зазначити наступне.

02.09.2011 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу, умовами якого встановлено, ще цей договір застави забезпечує вимоги заставодержателя - ПАТ «Ерсте Банк», що витікають із кредитного договору від 09.11.2007 року №014/0321/73/06502 (а.с.11). В забезпечення виконання кредитних зобовязань заставодавець передає у заставу належний йому автомобіль марки SUZUKI, модель Grand Vitara 2.7, випуску 2007 року, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований ВРЕР м.Івано-Франківськ 01.09.2011 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане ВРЕР м.Івано-Франківськ 01.09.2011 року.

Пунктом 2.12 Договору застави передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобовязань по Кредитному Договору Заставодержатель на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно, реалізує його будь-яким прийнятним способом самостійно або через третіх осіб за власним розсудом.

Керуючись ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Враховуючи норми Закону України Про заставу суд вважає, що в даному випадку право звернення на предмет застави врегульовано сторонами умовами Договору у позасудовому порядку.

Також, при касаційному перегляді рішення Івано-Франківського міського суду від 13.10.2015р. та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015р., у даній справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовуючи вказані рішення зазначила, що суд першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення в частині позовних вимог ПАТ «Фідобанк», у порушення вимог ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не з`ясували чи банком пред`явлено вимогу про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави чи це дві окремі вимоги, заявлені одночасно, що може свідчити про подвійне стягнення, однак таке законом не передбачено, та дійшли передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що підтримує позовні вимоги, що містяться в заяві про збільшення позовних вимог ПАТ «Фідобанк» від 22.09.2016р. Однак, суд приходить до переконання, що позивачем заявлено дві окремі, самостійні позовні вимоги про : 1) стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/0321/73/06502 від 09.11.2007р. 2) звернення стягнення на предмет застави, що належить майновому поручителю ОСОБА_2 , а саме автомобіль марки Suzuki, моделі Grand Vitara 2.7, 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0321/73/06502 від 09.11.2007р.

З огляду на характер позовних вимог, суд враховує висновки колегії суддів суду касаційної інстанції, а тому, з метою недопущення подвійного та одночасного стягнення однієї і тієї ж заборгованості по кредитному договору №014/0321/73/06502 від 09.11.2007р. в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 589, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 417 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 18/7, , суму заборгованості за кредитним договором № 014/0321/73/06502 від 09.11.2007 року у розмірі 15971 ( пятнадцять тисяч девятсот сімдесят один) доларів США 30 центів, що згідно курсу НБУ становить 430107 гривень 11 копійок, з яких: 13 134,75 доларів США - основний борг за кредитом; 2 836,55 доларів США заборгованість по відсотках, та пеню за прострочення користування кредитом у розмірі 27881 ( двадцять сім тисяч вісімсот вісімдесят одну) гривню 71 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 18/7, витрати по сплаті судового збору у розмірі 4579 гривень 88 копійок.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 18/7, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 .

Суддя Татарінова О.А.