Справа № 466/814/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Норик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , та про зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що спірна квартира АДРЕСА_1 , житловою площею 44,1 кв.м., належала на праві власності ОСОБА_1 / 1/2 частка /, ОСОБА_4 /1/4 частка / та ОСОБА_3 / 1/4 частка/. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний, а тому останній не являється членом сім`ї позивачки. ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер, відповідач спадщину після його смерті не оформляв. Позивачка вважає, що оскільки ОСОБА_2 не приймає жодної участі в утриманні спірного житла, постійно зловживає спиртними напоями та своєю поведінкою порушує права співвласників квартири, його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом та підлягає зняттю з реєстрації.

У судовому засіданні позивачка ствердила свої вимоги та дала пояснення, аналогічні змісту позову.

Відповідач позов заперечив, пояснив, що іншого житла крім спірної квартири у нього немає, окрім цього після смерті сина ОСОБА_4 він подав заяву про прийняття спадщини, чим фактично прийняв спадщину та підтвердив свій інтерес до спірного житла. Що стосується конфліктів, які виникають між ним та колишньою дружиною, такі провокуються саме нею з метою виселення його з квартири.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтвердив та пояснив, що відповідач ОСОБА_2 це його батько, однак стосунки між ними неприязні через негативну поведінку ОСОБА_2 в сім`ї та квартирі. Останній постійно зловживає спиртними напоями, вдома вчиняє дебоші, ображає матір, проживання разом з ним в одній квартирі є нестерпним. Шлюб між батьками розірваний, відповідач є для нього з матір`ю чужою людиною, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом, яке на даний час належить йому ОСОБА_3 та матері ОСОБА_1

З`ясувавши обставини справи, заслухавши доводи сторін ,вивчивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

У судовому засіданні встановлено, що кв АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_1 1/2 частка, ОСОБА_4 - 1/4 частка, Буцику ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . 1/4 частка, що стверджується копією Свідоцтва про право власності на квартиру та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно довідки ЛКП «Янів 408» від 17.12.2018 р. в квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 як співвласники, ОСОБА_2 . як чоловік співвласника.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 09.11.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний.

Згідно копії свідоцтва про смерть син сторін у справі ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 зареєстрував у Третій Львівській державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Ст.76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин /фактів/, що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які виходять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ставлячи вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою, позивачка посилається на ст.391 ЦК України, яка передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимога власника про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном визнається як негаторний позов.Негаторний позов може бути заявлени й у межах існування правопорушення. Якщо перешкоди усунуто, то відпадають і підстави на заявлення негаторного позову. Власник майна при цьому повинен довести факт існування перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном.

Доказом перешкод, які відповідач чинить позивачці у користуванні майном - спірною квартирою, на думку позивачки, є вчинення насильства у сім`ї відповідачем, яке було предметом розгляду Шевченківським районним судом м.Львова по адміністративних матеріалах, які складались відносно відповідача Шевченківським ВП ГУНП у Львівській області за ст. 173-2 КУпАП.

З оглянутих у судовому засіданні адміністративних справ вбачається:

-№ 3/466/591/19 01.03.2019 р. суддею Шевченківського районного суду м.Львова ухвалена постанова про закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу правопорушення,

- №3/466/2057/18 - постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 31.08.2018 р. встановлено, що ОСОБА_2 нецензурно ображав свою дружину, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. Йому оголошено усне зауваження.

-№3/466/2058/18 - постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 09.11.2018 р. встановлено, що ОСОБА_2 нецензурно ображав свою дружину, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. Йому оголошено усне зауваження.

-№3/466/2648/18 - постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 31.08.2018 р. встановлено, що ОСОБА_2 вчинив конфлікт із дружиною, під час якого їй погрожував, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. Йому оголошено усне зауваження.

-№3/466/2620/18 - постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 08.11.2018 р. встановлено, що ОСОБА_2 висловлювався в адресу своє дружини нецензурною лайкою, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. ОСОБА_2 обране адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд прийшов до переконання, що характер адміністративних правопорушень, за які ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності не дають суду підстав вважати, що такі пов`язані із наявністю перешкод у користуванні позивачкою належним їй на праві власності майном.

При вирішенні спору суд приймає до уваги і ту обставину, що відповідач фактично прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4 та являється членом сім`ї другого сина співвласника спірного помешкання ОСОБА_8

Відтак, на думку, суду позивачка не надала суду доказів у підтвердження своїх вимог.

Окрім цього, враховуючи положення ст. 5 ЦПК України, суд вважає, що позивачкою обраний невірний спосіб захист своїх прав та інтересів, оскільки зняття з реєстрації відповідача у спірній квартирі не вирішить фактичного спору між всіма учасниками судового розгляду щодо порядку володіння та користування спірним житлом та порушуватиме права відповідача, який іншого житла для проживання немає.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 30.05.2019р.

Суддя Г. Б. Білінська