Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 646/5454/16-ц

провадження № 61-25644св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , Приватна фірма «Левада-7»,

особа, яка не брала участі у розгляді справи, звернулась з апеляційною скаргою- ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Людмила Григорівна, на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2017 року у складі судді Теслікової І. І., ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М., Коваленко І. П., Котелевець А. В. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М., Коваленко І. П., Котелевець А. В., та касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М., Коваленко І. П., Котелевець А. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником.

Заява мотивована тим, що рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 червня 2016 року, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02 жовтня 2007 року у розмірі 10 064 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватної фірми «Левада-7» (далі - ПФ «Левада-7») про стягнення заборгованості за договором позики від 02 жовтня 2007 року у розмір 10 400 000 грн відмовлено.

З примусового виконання цього рішення державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 05 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51854346.

01 серпня 2017 року між ОСОБА_1 - «кредитор», ОСОБА_2 - «старий боржник» та ОСОБА_6 - «новий боржник», було укладено договір про переведення боргу, відповідно до якого останній прийняв боргові зобов`язання, що виникли на підставі договору позики від 02 жовтня 2007 року та вказаного судового рішення.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив замінити сторону у виконавчому провадженні № 51854346, а саме: боржника ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено боржника у виконавчому провадженні ВП № 51854346 з примусового виконання рішення у справі № 646/5454/16-ц з ОСОБА_2 на його правонаступника за угодою про переведення боргу від 01 серпня 2017 року новим боржником ОСОБА_6

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що є правові підстави для задоволення заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення у цій справі з ОСОБА_2 на ОСОБА_6 , відповідно до умов договору про переведення боргу від 01 серпня 2017 року укладеного між ОСОБА_1 - «кредитор», ОСОБА_2 - «старий боржник» та ОСОБА_6 - «новий боржник».

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/892/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання недійсним договору про переведення боргу від 01 серпня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі про заміну сторони у виконавчому провадженні, отже об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи за позовом про визнання договору про переведення боргу недійсним відсутня.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду про наявність підстав для залучення правонаступника боржника у виконавчому провадженні, зазначив про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Оскільки, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що заміна сторони виконавчого провадження може призвести до невиконання виконавчого листа, виданого 27 червня 2017 року Красноармійським районним судом Донецької області, за яким він є стягувачем, висновків місцевого суду не спростовують.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Л. Г., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року і постановити нову ухвалу про закриття провадження у справі.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Л. Г., мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що ОСОБА_6 своїми діями створює неіснуючу заборгованість в рамках ВП № 54350018, де стягувачем є ОСОБА_3 задля того, щоб зробити неможливим виконання рішення Красноармійського міськрайоного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 07 червня 2017 року, у справі № 235/5555/16-ц.

Зазначає, що апеляційний суд розглянув справу за відсутності апелянта ОСОБА_3 , його представника, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання.

Касаційна скарга ОСОБА_1 . мотивована тим, що ОСОБА_3 участі в розгляді справи в суді першої інстанції у будь-якому статусі не брав і рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 червня 2016 року, а також ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2017 року, ухваленим у цій справі, питання про його права та обов`язки безпосередньо не вирішувалось, тобто апеляційне провадження у справі було відкрито за апеляційною скаргою особи, яка не є суб`єктом апеляційного оскарження цього судового рішення, отже апеляційне провадження за такою апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , оскільки касаційне провадження в справі відкрито за скаргою особи, яка не брала участь у справі, а суд першої інстанції не вирішував питання про її права та обов`язки, в зв`язку з чим наявні правові підстави для закриття касаційного провадження в справі за даною касаційною скаргою.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

08 листопада 2018 справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2019 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 червня 2016 року, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02 жовтня 2007 року у розмірі 10 064 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПФ «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики від 02 жовтня 2007 року у розмірі 10 400 000 грн відмовлено.

05 серпня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 51854346 з примусового виконання цього судового рішення.

01 серпня 2017 року між ОСОБА_1 (кредитор), ОСОБА_2 (старий боржник) та ОСОБА_6 (новий боржник), було укладено договір про переведення боргу, відповідно до якого останній прийняв боргові зобов`язання, що виникли на підставі договору позики від 02 жовтня 2007 року та вказаного судового рішення.

Відповідно до пункту 1.1 цього договору за згодою кредитора старий боржник переводить, а новий боржник приймає боргові зобов`язання і обов`язки, що випливають з них, з фінансового боргу, що виник із зобов`язань на користь кредитора по поверненню суми позики і відсотків, що виникла на підставі договору позики грошей від 02 жовтня 2007 року, укладеним між кредитором і старим боржником, підтвердженим рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 червня 2016 року.

Згідно з пунктом 1.2 вказаного договору сума переведення боргу становить суму заборгованості з повернення позики грошей 400 000 дол. США, що становить 10 064 000 грн - основне зобов`язання зі сплати боргу.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Л. Г., необхідно задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана постанова апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглядати справу за відсутності апелянта ОСОБА_3 щодо якого відсутні відомості про вручення судової повістки.

Згідно зі статтею 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (стаття 372 ЦПК України).

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із пунктом 4 частини п`ятої зазначеної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У справі, що переглядається, установлено, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2018 року закінчено підготовчі дії у цій справі за апеляційною скаргою ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2017 року та призначено її до розгляду на 22 лютого 2018 року. Матеріали справи не містять доказів про повідомлення представника ОСОБА_3 про судове засідання, призначене на 22 лютого 2018 року, поштове відправлення, в якому направлялась судова повістка про виклик до суду ОСОБА_3 на 22 лютого 2018 року, повернулося до суду з відміткою поштової служби «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно до протоколу судового засідання Апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року розгляд справи відкладено на 13 березня 2018 року.

Матеріали справи не містять доказів про повідомлення ОСОБА_3 про судове засідання, призначене на 13 березня 2018 року, наявні докази отримання судової повістки його представником.

12 березня 2018 року через канцелярію Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_3., в інтересах якого діє представник ОСОБА_10, звернувся із клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеної на 13 березня 2018 року в зв`язку із перебуванням представника ОСОБА_10 . у відрядженні у період з 13 по 16 березня 2018 року.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання 13 березня 2018 року судове засідання не відбулося в зв`язку із закінченням повноважень у судді Швецової Л. А. щодо здійснення правосуддя. Розгляд справи відкладено на 26 березня 2018 року.

Відповідно до протоколу від 23 березня 2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Матеріали справи не містять доказів про повідомлення ОСОБА_3 про судове засідання, призначене на 26 березня 2018 року, поштове відправлення, в якому направлялась судова повістка про виклик до суду представника ОСОБА_3 - ОСОБА_10 на 26 березня 2018 року, повернулося до суду з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно довідки секретаря судового засідання 26 березня 2018 року фіксування судового засідання не здійснювалося, розгляд справи відкладено на 16 квітня 2018 року.

Матеріали справи не містять доказів про повідомлення ОСОБА_3 або його представника про судове засідання, призначене на 16 квітня 2018 року.

Так, надіслана судом апеляційної інстанції кореспонденція засобами поштового зв`язку, адресована ОСОБА_3 , повернулась до суду з відміткою поштової служби «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення»; кореспонденція адресована представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , повернулась до суду з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання», тобто докази отримання апелянтом кореспонденції відсутні.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), зазначене не є належним повідомленням про дату судового засідання.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128, 372 ЦПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції порушив право ОСОБА_3 знати про час і місце судових засідань (частина друга статті 8 ЦПК України), що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_3 , щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки апелянта у судове засідання не з`ясував, не забезпечив йому можливості надати суду докази та навести міркування з приводу апеляційної скарги, враховуючи ті обставини, що він не приймав участі у справі розгляді заяви в суді першої інстанції, оскільки не був стороною у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Л. Г., задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Л. Г., на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року необхідно зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Вищенаведений перелік є вичерпним.

З наведеного слідує, що ухвала апеляційного суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає касаційному оскарженню та, відповідно, не може бути предметом касаційного перегляду.

Таким чином, ухвала Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року в силу вимог процесуального закону касаційному перегляду не підлягає.

Проте ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Л. Г., оскаржив у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, яка не може бути предметом касаційного перегляду.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року; «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Л. Г., на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року прийнята до провадження суду касаційної інстанції, однак в силу вимог ЦПК України касаційному перегляду не підлягає, то касаційне провадження у справі в цій частині належить закрити.

Щодо розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , зокрема доводів касаційної скарги та заявленого ним клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , необхідно зазначити наступне.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 зазначав, що вказане рішення суду першої інстанції безпосередньо порушує його майнові права.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд касаційної інстанції зауважує, що при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 . апеляційний суд звернув увагу на вказані положення цивільного процесуального законодавства України та правомірно відкрив апеляційне провадження у справі.

При цьому, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що оскільки в провадженні Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває зведене виконавче провадження, за одним з яких ОСОБА_3 є стягувачем, а ОСОБА_6 - боржником за виконавчим листом про стягнення 3 727 500 грн, тому судове рішення про заміну боржника, на підставі якого ОСОБА_6 прийняв боргове зобов`язання у сумі 10 064 000 грн може вплинути на права апелянта (ускладнити або зробити неможливим виконання вищевказаного виконавчого листа).

Крім того, колегія суддів вважає, що з урахуванням зазначеного також не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 з підстав відсутності доказів порушення прав скаржника оскаржуваним рішенням.

Доводи ОСОБА_1 про те, що касаційне провадження в справі відкрито за скаргою особи, яка не брала участі у справі є необґрунтованими, оскільки оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2017 року. При цьому, матеріали справи містять докази того, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції вирішено питання про інтереси ОСОБА_3 , що свідчить про те, що цим судовим рішенням його права порушені та підлягають захисту.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

З урахуванням конкретних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність обов`язкових підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційне провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Л. Г., на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року необхідно закрити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Людмила Григорівна, відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Людмила Григорівна, задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватної фірми «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Петровська-Караченцева Людмила Григорівна, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2018 року, закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська