Справа № 444/716/19
Провадження № 2/444/806/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора, Жовківська районна державна адміністрація Львівської області про визнання права власності на житловий будинок та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора, Жовківська районна державна адміністрація Львівської області про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на житловий будинок за адресою, АДРЕСА_1 , загальна площа якого 100,9 м2, житлова 69,7 м2, допоміжна 31,2 м2 з господарськими будівлями і спорудами та права на середню земельну частку (пай) площею 1,82 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Бишківської сільської ради, право на яку ОСОБА_2 мав на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 від 04.02.2004 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Бишківською сільською радою. Після смерті чоловіка відрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 , який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був померлий, що стверджено витягом з погосподарської книги Бишківської сільської ради. Право власності на житловий будинок зареєстровано в погосподарській книзі сільської ради, тобто було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Крім того стверджує, що відкрилася спадщина на право на земельну частку( пай), площею 1,82 га, яка належала її померлому чоловікові на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , виданого Бишківською сільською радою.

Позивач зазначає, що з приводу спадкування будинку вона звернулася у Рава-Руську держнотконтору, де було відкрито спадкову справу № 4/2019, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на будинок із-за відсутності правовстановлюючого документа на такий та відмсовлено щодо спадкування права на земельну частку (паю) з мотивів неподання сертифіката, згідно зразка, який затверджений постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку», про що видано постанову 07.03.2019 року.

Вказує, що те, що померлий ОСОБА_2 є її чоловіком, підтверджується свідоцтвом про їх одруження.

А тому просить захистити її право власності на житловий будинок, право на земельну частку пай в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та задовольнити позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

Представник відповідача, Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак з Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що Бишківська сільська рада Жовківського району Львівської області не має жодних заперечень стосовно позовних вимог, просять справу розглядати без участі представника сільської ради, який не має можливості прибути на розгляд справи.

Представник третьої особи, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, від неї на адресу суду не надходило жодних клопотань.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, крім того подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як від відповідача Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що вони просять справу розглядати участі їх представника, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають, фактично позовні вимоги відповідачем визнано, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією сертифіката серії НОМЕР_1 , виданого Бишківською сільською радою 04.02.2004 року, стверджується, що ОСОБА_2 на підставі рішення Бишківської сільської ради від 01.04.1994 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,82 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Бишківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

З виписок з погосподарської книги Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області за вихідним номером 136 та вихідним номером 137 від 12.03.2019 року відповідно вбачається, що домогосподарство, особовий рахунок № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 року, 15.04.1991 року відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_2 , інших членів двору не було. При будинку є 0,44 га земельної ділянки в користуванні, під будівлями 0,20 га, ріллі 0,24 га.

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного типу двору, а станом на 15.04.1991 року головою колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 та його єдиним членом був ОСОБА_2 , то відповідно йому належав повністю даний колгосний двір.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видано Виконавчим комітетом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області 20.07.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 20.07.2017 року складено відповідний актовий запис № 14.

З копії довідки № 25 яка видана виконкомом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що від імені ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконкомі Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області заповіт не посвідчувався.

Наведене та те, що що заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався і в нотаріуса, підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54830231 від 22.01.2019 року.

А тому суд приходить до висновку, що спадкування після смерті ОСОБА_2 відбувається по закону, так як заповіт від його імені не посвідчувався.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 04.03.1989 року, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 04.03.1989 року у Бишківській сільській раді, Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу цього ж дня зроблено запис за № 5. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища ОСОБА_1 .

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Розбіжність в її по батькові в одну бувку можна пояснити особливістю імен в українській мові.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

А тому ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Із копії довідки № 23, яка видана виконкомом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області 10.01.2019 року, вбачається про те, що померлий ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 .

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Копією довідки № 24, яка видана виконкомом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області 10.01.2019 року, стверджується про те, що ОСОБА_1 до дня смерті чоловіка, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом і вели спільне господарство в АДРЕСА_1 .

А тому суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки проживала з ним на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті та не заявила про відмову від спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця.

Внаслідок подання позивачем 22.01.2019 року в Рава-Руську державну нотаріальну контору заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку, площею 0,2032 гектарів, розташовану в селі Бишків на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області та земельну частку (пай), розташований на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, було зареєстровано спадкову справу № 4/2019, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54830276 від 22.01.2019 року.

Крім того суд враховує, що 07.02.2019 року позивачем в Рава-Руську державну нотаріальну контору було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 не вбачається.

Суд бере до уваги, що позивачем не представлено правовстановлюючого документа на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В той же час суд враховує, що згідно копії довідки № 124, яка видана виконкомом Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області 30.01.2019 року, вбачається про те, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в арешті, під забороною та в заставі не перебуває.

Суд звертає увагу, що позивачу ОСОБА_1 постановою Рава-Руської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області від 07.03.2019 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку із тим, що заявником не надано необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З копії технічого паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що загальна площа будинку АДРЕСА_1 становить 100,9 м2, житлова 69,7 м2, допоміжна 31,2 м2. При будинку є господарські будівлі і споруди: підвал, господарська будівля, вбиральня.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Слід зазначити, що діючою на час будівництва будинку постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже право власності на двір АДРЕСА_2 було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , прийняла після його смерті спадщину, оскільки проживала з ним на день його смерті.

В той же час позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, який належав її чоловікові згідно записів в господарській книзі як голові та єдиному члену колгоспного типу двору через неподання правовстановлюючих документів на майно померлого.

В той же час належність даного житлового будинку, який відносився до колишнього колгоспного типу двору за дресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 підтверджується випискою з погосподарської книги.

А тому суд вважає, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку і в суду є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок за адресою, АДРЕСА_1 , загальна площа якого 100,9 м2, житлова 69,7 м2, допоміжна 31,2 м2 з господарськими будівлями і спорудами: підвал, господарська будівля, вбиральня.

Крім того судом береться до уваги, що не має відомостей про те, що Рава-Руською державною нотаріальною конторою Львівської області було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на право після смерті ОСОБА_2 на середню земельну частку (пай) площею 1,82 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Бишківської сільської ради, право на яку ОСОБА_2 мав на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 від 04.02.2004 року.

Суд бере до уваги, що сертифікат на право на земельну частку (пай) повинен був бути виданий згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)».

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Листом від 30.01.2019 року № 02-36/171 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою ОСОБА_2 цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати йому не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Як встановлено під час розгляду справи спадщини, яка складається в тому числі із права на земельну частку (пай) в розмірі 1,82 умовних кадастрових гектара, яке належало чоловіку позивача, ОСОБА_2 , вона не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, тобто згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», які водночас не можуть бути видані на ім`я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого за позивачем ОСОБА_1 підлягає визнанню в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на середню земельну частку (пай) площею 1,82 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Бишківської сільської ради, право на яку ОСОБА_2 мав на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 від 04.02.2004 року.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 23, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок за адресою, АДРЕСА_1 , загальна площа якого 100,9 м2, житлова 69,7 м2, допоміжна 31,2 м2 з господарськими будівлями і спорудами: підвал, господарська будівля, вбиральня.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на середню земельну частку (пай) площею 1,82 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Бишківської сільської ради, право на яку ОСОБА_2 мав на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 від 04.02.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.