КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/13448/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7727/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року, ухваленого під головуванням судді Бондаренко О.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що проходив військову службу у 72 механізованій дивізії Збройних сил України в м. Біла Церква та у 1992 році на сім'ю отримав двокімнатну квартиру житловою площею 29,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З грудня 1992 року в квартирі за вказаною адресою було зареєстровано 3 особи: позивач, його дружина - ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_3

30 вересня 2003 року вищезазначена квартира була приватизована на праві спільної часткової власності ним, дружиною та дочкою. У квітні 2011 року його дочка ОСОБА_3 народила двох дітей - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які з моменту народження і по теперішній час зареєстровані та проживають за вказаною адресою, тому всього у квартирі проживає 5 осіб.

21 квітня 2015 року управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради позивачу було видано посвідчення інваліда війни 2 групи серії НОМЕР_1 , проте йому, як інваліду війни 2 групи, та його дружині житло або грошова компенсація раніше не надавались.

У зв`язку з цим у листопаді 2017 року позивач подав пакет документів на постановку на квартирний облік та відповідно до п. 2.7. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №91 від 27 лютого 2018 року, ОСОБА_1 був взятий на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради.

Згідно з п. 7.2. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №222 від 22 травня 2018 року було внесено зміни в пункт 2.7. розділу 2 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №91 від 27 лютого 2018 року, з викладенням його в такій редакції « ОСОБА_1 . Сім'я 2 особи. Зареєстрований по місту з 2013 року. Підстава для взяття на облік - забезпечення жилою площею нижче за рівень. Черговість - позачергова, інвалід війни.»

Пунктом 6.3. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №334 від 24 липня 2018 року, ОСОБА_1 був знятий з квартирного обліку, у зв`язку із забезпеченням житловою площею.

Пунктом 7 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №542 від 09 жовтня 2018 року було внесено зміни в п. 6.3. розділу 6 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №334 від 24 липня 2018 року, відповідно до яких позивача у зв`язку з необґрунтованим включенням до списку виключити зі списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень та зняли з квартирного обліку відповідно до абзацу 2 п. 47 Правил.

Таким чином, вважаючи такі рішення незаконними, просив:

- визнати незаконним та скасувати п. 7.2. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №222 від 22 травня 2018 року;

- визнати незаконним та скасувати п. 6.3. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №334 від 24 липня 2018 року;

- визнати незаконним та скасувати п. 7 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №542 від 09 жовтня 2018 року;

- зобов`язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради відновити черговість квартирного обліку та включити ОСОБА_1 з членами сім`ї: дружиною, донькою, онукою, онуком у окремий список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, під тим же порядковим номером, який існував станом на 24 липня 2018 року (а.с. 1-9).

Міський голова Білоцерківської міської ради ОСОБА_6 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішення, які оскаржуються позивачем, прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Звертав увагу на те, що під час перевірки облікової справи позивача було виявлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Житлова площа вказаної квартири складає 29,2 кв.м., тобто кожний член сім`ї має у власності на кожну особу по 9,73 кв.м. житлової площі. Проте постановою виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок №112 від 08 липня 1991 року встановлено, що на облік для забезпечення жилою площею приймаються громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, забезпечені жилою площею нижче 7 кв.м. на кожного члена родини, постійно проживають та прописані в м. Біла Церква не менше 3 років. Тобто позивач та його сім'я на момент поставки на квартирний облік були забезпечені жилою площею, так як на позивача і на кожного його члена сім'ї припадало по 9,73 кв.м. житлової площі. Враховуючи вказане, просив відмовити у задоволенні позову повністю (а.с. 54-58).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено (а.с. 80, 82-92).

Не погодившись з рішенням районного суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Мохонько О.О. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. На обґрунтування скарги зазначила, що суд неповно з`ясував обставини справи, не врахував фактичних обставин та доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. Вказувала, що ОСОБА_1 було незаконно виключено з квартирного обліку з підстави, що не передбачена законом. До того ж, позивача не було повідомлено належним чином про розгляд питання зняття його з квартирного обліку на засіданні виконавчого комітету. Звертала увагу на те, що суд не надав правову оцінку оскаржуваним рішенням виконавчого комітету та не врахував, що органи місцевого самоврядування не можуть вносити зміни до своїх попередніх рішень (а.с. 100-107).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Мохонько О.О. підтримала скаргу і просила її задовольнити, представник виконавчого комітету Білоцерківської міської ради - ОСОБА_7 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Належне сповіщення позивача ОСОБА_1 його представник - адвокат Мохонько О.О. в апеляційному суді не заперечувала (а.с. 124-128).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення відповідачем законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень, а відповідачем спростовані доводи позивача та надано відповідні докази.

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Вказаний спір є житловим (цивільним) спором, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача. Відповідна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 2а-87/11.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 жовтня 1992 року виконавчий комітет Білоцерківської міської ради народних депутатів видав ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення серії БЦБ 004348 житловою площею 29,3 кв.м., що складається із двох кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 . (донька). Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету від 26 жовтня 1992 року № 410 (а.с. 27).

Зі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 30 вересня 2003 року вбачається, що квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 29).

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації №1701400 від 12 жовтня 2003 року вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за власниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Форма власності: приватна спільна часткова по 1/3 частини (а.с. 30).

Даний факт також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 31-31а).

Згідно з довідки про місце проживання та склад сім`ї Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області №313 від 17 січня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 52,4 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 29,2 кв.м. У житловому приміщенні проживає 5 членів сім`ї, а саме: з 22 вересня 1995 року - ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 , а з 26 квітня 2011 року проживають двоє онуків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.18).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №611 у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_9 (а.с. 25).

Також з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №610 вбачається, що у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_8 (а.с. 26).

ОСОБА_1 має статус ветерана війни та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії.(а.с. 14-15)

21 квітня 2015 року управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Лисікову С.І. видано посвідчення серії НОМЕР_1 , як інваліду війни 2 групи. (а.с. 16)

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківської міської ради із заявою №722 про прийняття його на квартирний облік за місцем проживання для отримання житлової площі, оскільки він проживає в 2 кімнатній квартирі житловою площею 29,2 кв.м. Зазначено, що сім`я складається з 2 осіб: ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 (а.с. 17).

27 лютого 2018 року виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області, розглянувши протокол засідання громадської комісії з житлових питань виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 13 лютого 2018 року №2, ухвалив рішення № 91, відповідно до п.2.7. розділу 2 якого ОСОБА_1 , сім`я 4 особи, взято на квартирний облік - забезпечення жилою площею нижче за рівень, та включено до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, як інваліда війни 2 групи (а.с. 32).

22 травня 2018 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області було ухвалено рішення № 222, відповідно до п. 7.2. якого вирішено внести зміни в п. 2.7 розділу 2 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 27 лютого 2018 року № 91, виклавши його в такій редакції: « ОСОБА_1 . Сім`я 2 особи. Зареєстрований по місту з 2013 року. Підстава для взяття на облік - забезпечення жилою площею нижче за рівень. Черговість - позачергова, інвалід війни» (а.с. 36).

24 липня 2018 року виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області ухвалив рішення №334, згідно з п. 6.3. якого вирішено ОСОБА_1 зняти з квартирного обліку у зв`язку із забезпеченням житловою площею (а.с. 39).

07 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківської міської ради із заявою № 4466 про прийняття його на квартирний облік за місцем проживання для отримання житлової площі, в якій вказав, що сім`я складається з 5 осіб: ОСОБА_1 , його дружини ОСОБА_2 , дочки ОСОБА_3 , та онуків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с. 61).

Проте 10 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву до виконавчого комітету, в якій просив заяву № 4466 від 07 вересня 2018 року не розглядати за власним бажанням (а.с. 60).

09 жовтня 2018 року виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області ухвалив рішення № 542, відповідно до п. 7 якого вирішено внести зміни в п. 6.3. розділу 6 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 24 липня 2018 року №334, виклавши його в такій редакції: « ОСОБА_1 , у зв`язку з необґрунтованим включенням до списку виключити зі списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень та зняти з квартирного обліку відповідно до абзацу другого п. 47 Правил» (а.с. 42).

Стаття 47 Конституції України декларує право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Право громадян, які потребують поліпшення житлових умов передбачено ст. 31 Житлового кодексу Української РСР.

Однією із гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, закріплене ч. 1 ст. 31 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Згідно з ч. 3 цієї статті Закону особам, звільненим з військової служби і визнаним особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках (квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах (ст. 33 Житлового кодексу Української РСР).

Статтею 34 Житлового кодексу Української РСР визначені підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов. Так, згідно з п. 1 ч. 1 вказаної статті потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів України РСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 передбачено, що ці правила регулюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання. Постановою виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок № 112 від 08 липня 1991 року встановлено, що на облік для забезпечення жилою площею приймаються громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, забезпечені жилою площею нижче 7 кв.м. на кожного члена родини. Виходячи з даних статистичної звітності, визначено рівень середньої забезпеченості громадян області жилою площею 9 кв.м. на одну особу.

Оскільки позивачем подано заяву від 29 січня 2018 року про прийняття на квартирний облік складом сім`ї - дві особи, а заяву від 07 вересня 2018 року № 4466, позивач ОСОБА_1 просив не розглядати, про що подав 10 вересня 2018 року письмову заяву до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, суд першої інстанції встановивши факт забезпечення позивача житлом у 1992 році на сім`ю з трьох осіб, дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача.

Посилання апелянта на неповноту судового розгляду спростовуються наявними у справі доказами, яким районним судом надана належна оцінка

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати мають бути віднесені на рахунок держави, оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 12 червня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова