Постанова

Іменем України

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 310/7319/16-ц

провадження № 61-32872св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Мрія»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, у складі судді Троценко Т. А., від 05 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області, у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Маловічко С. В., Гончар М. С., від 27 липня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року фермерське господарство «Мрія» (далі - ФГ «Мрія») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовна заява ФГ «Мрія» мотивована тим, що господарству на підставі свідоцтва про державну реєстрацію належать: трактор марки ЄО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1990 року випуску, номер машини 676744, номер двигуна НОМЕР_2; причеп марки 2ПТС4 реєстраційний номер НОМЕР_6, 1992 року випуску, причеп марки 1ПТС9 реєстраційний номер НОМЕР_7, 1992 року випуску; лебідка тросова на 2 тони. У червні 2013 року ФГ «Мрія» на прохання ОСОБА_4 передало останньому вищевказані транспортні засоби та механізми у тимчасове користування. Строк користування переданим майном не обумовлювався, але було вирішено, що відповідач поверне техніку за минуванням потреби або за першою вимогою. ОСОБА_4 на вимогу ФГ «Мрія» не повернув отримане майно.

Посилаючись на зазначені обставини, ФГ «Мрія» просило суд витребувати з володіння ОСОБА_4 вказані транспортні засоби та повернути їх фермерському господарству.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2017 року задоволено позовні вимоги ФГ «Мрія». Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 трактор марки ЄО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1990 року випуску, номер машини 676744, номер двигуна НОМЕР_2, причеп марки 2ПТС4, реєстраційний номер НОМЕР_6, 1992 року випуску, причеп марки 1ПТС9, реєстраційний номер НОМЕР_7, 1992 року випуску, лебідку тросову на 2 тони та повернуто ФГ «Мрія». Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірні транспортні засоби і механізми належать позивачу, але відповідач заперечує проти їх повернення, безпідставно утримуючи їх у себе.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. При вирішенні справи місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ФГ «Мрія».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_4 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ФГ «Мрія» у задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясували обставини справи. Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд не перевірив доводи заявника про те, що позивач не довів свого права власності на спірне майно, не з'ясував факт передачі спірного майна заявнику та знаходження його саме у заявника, не врахував, що позов ФГ «Мрія» було подано з пропуском строку позовної давності та дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для застосування положень статей 387 та 1212 ЦК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ФГ «Мрія» є власником спірних транспортних засобів (трактор марки ЄО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1990 року випуску, номер машини 676744, номер двигуна НОМЕР_2, причеп марки 2ПТС4, реєстраційний номер НОМЕР_6, 1992 року випуску, причеп марки 1ПТС9, реєстраційний номер НОМЕР_7, 1992 року випуску), що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 (а.с. 13-14).

У 2013 році ФГ «Мрія» надало належні фермерському господарству транспортні засоби та лебідку у користування ОСОБА_4 За домовленістю сторін останній пообіцяв повернути спірне майно за першою вимогою їх власника.

26 червня 2015 року та 11 листопада 2015 року ФГ «Мрія» пред'явило ОСОБА_4 претензії з вимогою про повернення техніки (а.с. 15-18).

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

За змістом положень статей 317, 319 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Встановивши, що свідоцтва про реєстрацію машин знаходяться у позивача, а відповідач не висловлював заперечень на претензії позивача, а також не висловлював під час судового розгляду заперечень відносно того, що транспортні засоби і механізми, про витребування яких заявлено вимоги, знаходяться у нього, врахувавши відсутність між сторонами письмового договору, місцевий суд, керуючись положеннями статті 387 ЦК України, дійшов вірного висновку про витребування спірного майна на користь позивача.

Прийнявши до уваги те, що власник майна заявив про повернення належного йому майна, проте відповідач майно не повернув, а також врахувавши, що правопорушення є триваючим, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що строк позовної давності позивачем не пропущено.

Суд першої інстанції виконав вимоги статті 212 ЦПК України, 2004 року, щодо оцінки доказів і статті 213 ЦПК України, 2004 року, щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Апеляційний суд відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, 2004 року, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржених судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судових рішень, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта