Головуючий у 1-й інстанції Черков В.Г.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Мироненко І.П., Принцевської В.П.,

за участю секретаря Єфремової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 05 квітня 2019 року, ухвалену у складі судді Черкова В.Г., повний текст ухвали складено 05 квітня 2019 року,

по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою (а.с. 143-146), в обґрунтування якої зазначив наступне.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018 року (дана справа № 242/4462/17) стягнуто із заявника на користь і утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання в ПВНЗ «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая », аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів його доходу з 10.10.2017р. по 30.01.2019р. За виданим судом виконавчим документом відкрито виконавче провадження № 57192477 Оболонським районним відділом ДВС ГТУЮ у м. Києві.

Крім того, існує ще одне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.02.2016 року (справа № 266/3790/15), яким із заявника стягнуто на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, що продовжує навчання в Краматорському економіко-гуманітарному інституті, аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів його доходу до закінчення навчання у вказаному учбовому закладі. В резолютивній частині цього рішення не вказаний період навчання. За цим рішенням відкрито виконавче провадження № 51608564 Дніпровським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, яким звернуто стягнення на його пенсію, яке не завершено, хоча син закінчив навчання.

Звертаючись до Селидівського міського суду Донецької області, ОСОБА_3 не зазначила про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів за виконавчим листом Приморського районного суду міста Маріуполя по справі № 266/3790/15 і вона не зверталась до виконавчої служби із заявою про відкликання виконавчого документу або закриття виконавчого провадження. Фактично весь час він сплачував аліменти і заборгованість по аліментам у виконання рішення Приморського районного суду міста Маріуполя, а він не знав, що провадження і досі відкрито.

Зараз йому нараховано борг за виконавчим листом Селидівського міського суду Донецької області у розмірі 33392,12грн. Зазначає, що не можуть бути одночасно на виконанні два виконавчих документи судів зі стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, його обов`язок зі сплати аліментів закінчився у січні 2019 року із закінченням навчання сина в ПВНЗ «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая».

Просив визнати виданий 13.07.2018р. виконавчий лист Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на період його навчання, починаючи з 10.10.2017р. по 30.01.2019р., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05 квітня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки в році прийняття рішення (а.с. 183), у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , яка підтримала доводи скарги, заперечення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , розглянувши справу відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України у відсутність повідомлених про дату і час розгляду справи заявника ОСОБА_1 , заінтересованих осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином заявника - ОСОБА_1 і залученої у якості заінтересованої особи - ОСОБА_3 (а.с. 9).

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.02.2016р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно) до закінчення його навчання в ПВНЗ «Краматорському економіко-гуманітарному інституті» (а.с. 162-164). Довідкою цього учбового закладу підтверджено навчання студента ОСОБА_4 з 01.12.2014р. по 30.06.2017р. (а.с. 165).

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь і утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання в ПВНЗ «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая », аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів його доходу з 10.10.2017р. по 30.01.2019р. За виданим судом виконавчим документом відкрито виконавче провадження № 57192477 Оболонським районним відділом ДВС ГТУЮ у м. Києві, звернуто стягнення на пенсію платника аліментів (а.с. 134-135, 150-151).

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з положень ч.ч 1, 2 ст. 432 ЦПК України, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що унормовують випадки закінчення виконавчого провадження, та врахував, що заявником ОСОБА_1 не надано відомостей про те, що на день звернення до суду із даною заявою у березні 2019 року його обов`язок, як боржника, по виконанню рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018 року відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З такими висновками суду не можна не погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік випадків, за яких виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема у разі: закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів (п. 7); фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9) тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як правильно врахував суд, наявність стверджуваної заявником заборгованості з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018 року не є підставою для закриття виконавчого провадження в сенсі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» і, за не доведенням факту відсутності обов`язку боржника через добровільне його виконання, не може бути підставою для визнання виданого судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на те, що органами виконавчої служби виконуються два різні рішення, що стосуються аліментних зобов`язань батька повнолітнього сина, що продовжував навчання в двох різних учбових закладах в два різні періоди часу (ПВНЗ «Краматорський економіко-гуманітарний інститут» - з 01.12.2014р. по 30.06.2017р.; ПВНЗ Міжнародний науково-технічний університет ім. Академіка Юрія Бугая - з 10.10.2017р. по 30.01.2019р. - а.с. 11, 165), беручи до уваги вимоги закону щодо обов`язковості виконання судового рішення, колегія суддів віднаходить юридично не спроможними твердження в апеляційній скарзі про неможливість існування одночасно двох виконавчих провадження зі стягнення аліментів з боржника.

З прийнятих судових рішень, відкритих за ними виконавчих проваджень не вбачається нашарування періодів навчання ОСОБА_4 в двох учбових закладах і подвоєння обсягу присуджених аліментних зобов`язань платника - ОСОБА_1 , на що безпідставно посилається представник заявника в апеляційній скарзі.

Ті обставини, про які йдеться в апеляційній скарзі, як от: невказання періоду навчання в рішенні Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.02.2016 року, відсутність у боржника відомостей про стан виконання цього рішення - лежать в площині реалізації саме цього рішення Приморського районного суду міста Маріуполя; саме в межах цього виконавчого провадження мають вирішуватись питання розміру заборгованості або переплати присуджених судом аліментів, що не є предметом розгляду даної справи. Скарги заявника з приводу незавершення виконавчого провадження з виконання рішення Приморського районного суду міста Маріуполя лежать в площині іншого виконавчого провадження, аніж виконавче провадження з виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018 року.

Отже, наведені обставини не можуть бути підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню інше судове рішення - Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018 року про стягнення аліментів на навчання повнолітнього сина заявника - ОСОБА_4 в іншому учбовому закладі і за інший період, що не збігається з періодом у рішенні Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.02.2016 року.

Доводи в апеляційній скарзі представника заявника про обмеження стягнення аліментів визначеною в рішенні Селидівського міського суду від 05.06.2018р. № 242/446/17 календарною датою 30.01.2019р. з припиненням навчання в ПВНЗ «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая», з урахуванням наявних відомостей про існування заборгованості за виданм судом виконавчим документом, - суперечить вимогам ч. 1 ст. 18 ЦПК і положенням п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», за якими не припиняється виконавче провадження у випадку наявності заборгованості по присуджених аліментах, про яку стверджує заявник.

Доводи щодо неправомірності нарахованого державним виконавцем боргу за цим рішенням не є предметом розгляду даної справи, де вимоги заявника зводяться до визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Довідка про наявність заборгованості з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018р. не оспорена.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду про недоведеність підстав про відсутність (повністю або частково) обов`язку боржника з виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2018р. у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням, що є підґрунтям для відмови в задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до неправильного вирішення справи, або тих, що є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга представника заявника підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 05 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 червня 2019 року.

Головуючий С.А. Попова

Судді І.П.Мироненко

В.П.Принцевська