Справа № 361/4168/19
провадження № 2-з/361/84/19
У Х В А Л А

07 червня 2019 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,-

встановив:

Заявник просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 347,0 кв.м., житловою площею 123,4 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , мотивуючи тим, що 14.06.2018р. між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики 70 000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути до 15.09.2018р.; ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрита спадкова справа, за якою єдиним спадкоємцем після смерті батька є його дочка ОСОБА_3 , якій він направив вимогу про повернення боргу та копію розписки від 14.06.2018р.. Забезпечення позову необхідне заявнику для того, щоб спадкоємець померлого не вчиняла будь-які дії з майном, до вирішення справи про повернення грошових коштів за договором позики.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заява передана на розгляд судді Селезньовій Т.В.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Із зазначених заявником обставин і долучених доказів суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, виходячи з наступного:

Заявник не зазначив, чи є в провадженні суду відповідний цивільний позов, який треба забезпечити, тому суд виходить з того, що такого позову нема і відсутнє провадження у цивільній справі між вказаними особами. Також заявник не вказав у заяві про його намір подати позов, до кого конкретно і який саме.

Виходячи з положень ст.149-153 ЦПК України даними нормами закону врегульовано забезпечення конкретного позову, з метою забезпечення виконання конкретного рішення про задоволення позову. І дана норма не підлягає розширеному тлумаченню. Даною нормою закону не передбачено вжиття обтяження на всякий випадок, для інших цілей, відмінних від забезпечення позову і виконання рішення про задоволення позову.

Крім того, заявник до заяви не долучив документів, з яких би вбачалась необхідність і терміновість вжиття вказаного ним заходу забезпечення позову. Тому відсутні підстави для висновку про необхідність вжиття такого заходу до подання позову.

Відмовляючи заявнику у вжитті вказаного ним заходу забезпечення позову, суд не позбавляє заявника його права звернутись до суду з заявою про забезпечення конкретно визначеного ним позову.

Керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі № 361/4168/19 шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частину житлового будинку, загальною площею 347,0 кв.м., житловою площею 123,4 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк подання апеляційної скарги на ухвалу - 15 днів з дня оголошення. У разі, якщо ухвалу не вручено в день її оголошення та складення учасник справ має право на поновлення строку подання скарги, якщо скаргу буде подано протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або через Броварський міськрайонний суд Київської області згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Т.В. Селезньова