КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Київ

Справа № 22-ц/824/5267/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Шевченко Т.М.

Унікальний №752/346/18 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хіа Юкрейн», треті особи: Первинна профспілкова організація «Працівників Хіа Юкрейн», директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Хіа Юкрейн» ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хіа Юкрейн» (далі - ТОВ «Хіа Юкрейн»), треті особи: Первинна профспілкова організація «Працівників Хіа Юкрейн», директор ТОВ «Хіа Юкрейн» ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року провадження у справі закрито у зв`язку з припинення юридичної особи шляхом ліквідації.

Не погоджуючись з ухвалю суду першої інстанції, ОСОБА_2 , 18 лютого 2019 року, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,порушення норм процесуального та матеріального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу напарити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилалась на те, що відповідно до положень ст.240-1 КЗпП України суд першої інстанції був зобов`язаний в разі ліквідації підприємства залучити до участі у справі ліквідаційну комісії та/або власника, визнати звільнення неправомірним, змінити його формулювання та зобов`язати даних осіб здійснити виплату позивачу заробітну плату за час вимушено прогулу.

Разом з тим суд першої інстанції без прийняв оскаржуване рішення без належного виклику сторін, проведення судового засідання, заслуховування думки сторін з цього приводу, та без врахування положень ст.240-1 КЗпП України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів».

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи по суті, шляхом направлення судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомили та своїх представників до апеляційного суду не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у січні 2018 року позивач вернулася до суду з позовом до ТОВ "Хіа Юкрейн" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року відкрито провадження у справі.

23 січня 2019 року до суду надійшло клопотання ТОВ "Хіа Юкрейн" про закриття провадження у даній справі у зв`язку з ліквідацією підприємства. В обґрунтування клопотання зазначено, що 17 січня 2019 року ТОВ "Хіа Юкрейн" припинено, про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підставі викладених обставин суд першої інстанції закрив провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суд першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до державного реєстру запису про її припинення.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб (Том 3 а.с.178-185) ТОВ "Хіа Юкрейн" припинилось 17 січня 2019 року за рішенням засновників.

Доводи представника апелянта про те. що відповідно до положень ст.240-1 КЗпП України суд першої інстанції був зобов`язаний в разі ліквідації підприємства залучити до участі у справі ліквідаційну комісії та/або власника, визнати звільнення неправомірним, змінити його формулювання та зобов`язати даних осіб здійснити виплату позивачу заробітну плату за час вимушено прогулу, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Згідно з даними реєстру відомості про строк визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог був встановлений до 08 січня 2019 року.

В реєстрі відповідні данні про правонаступництво відсутні.

Таким чином усі процесуальні дії суд першої інстанції мав здійснити до моменту ліквідації підприємства.

З часу припинення підприємства та у відсутності правонаступника суд першої інстанції закриває провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 червня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль