Справа № 302/914/16-ц
У Х В А Л А

12 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

з участю секретаря - Балаж Н.С.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду від 10 листопада 2016 року (головуючий суддя Гайдур А.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Присліпської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, де треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державна реєстраційна служба Міжгірського районного управління юстиції, Відділ Держгеокадастру у Міжгірському районі, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, -

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,07 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, урочище «Біля хати»; земельна ділянка площею 0,0694 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, урочище «Біля хати»; земельна ділянка площею 0,1478 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, урочище «Город»; земельна ділянка площею 0,0980 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, урочище «Город-2»; земельна ділянка площею 0,1658 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, урочище «Над дорогою». Право власності на земельні ділянки було у померлого ОСОБА_3 згідно з державним актом на право приватної власності на землю, виданим виконавчим комітетом Присліпської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 30 вересня 1997 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 158, однак оригінал даного державного акта був втрачений. На випадок своєї смерті спадкодавець склав заповіт, посвідчений секретарем Присліпської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області 09 березня 2006 року за реєстровим № 8, в якому земельні ділянки загальною площею 0,60 га, заповів йому. ОСОБА_2 зазначав, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки у зв'язку з тим, що відсутній оригінал державного акта на право приватної власності на вищевказані земельні ділянки.

Рішенням Міжгірського районного суду від 10 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 - визнано за ОСОБА_2 право власності на: земельну ділянку площею 0,07 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, урочище «Біля хати»; земельну ділянку площею 0,0694 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, урочище «Біля хати»; земельну ділянку площею 0,1478 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, урочище «Город»; земельну ділянку площею 0,0980 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, урочище «Город-2»; земельну ділянку площею 0,1658 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, урочище «Над дорогою», які знаходяться на території с.Присліп Міжгірського району Закарпатської області, як спадкоємцем за заповітом померлого ОСОБА_4, якому належали зазначені земельні ділянки на праві приватної власності.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_1, яка не брала участі у справі, звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року закрито.

Однак Постановою Верховного Суду від 25 липня 2018 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 01.03.2017 та передано справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Отже, предметом даного апеляційного провадження є апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішенням Міжгірського районного суду від 10 листопада 2016 року.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення сду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3 другої черги за правом представлення, оспорює дійсність заповіту, на підставі якого судом першої інстанції визнано за ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Згідно з довідкою Присліпської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 30 вересня 2016 року земельна ділянка ОСОБА_3 у с. Присліп Міжгірського району Закарпатської області, урочище «Біля хати», збільшилася на 0,0209 га до 0,0694 га у зв'язку із проведення топографічно-геодезичної зйомки у 2012 році, і таке збільшення відбулося за рахунок суміжних землекористувачів, однією з яких є вона, чим порушено її права. Суд першої інстанції, задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання за ним у порядку спадкування права власності на земельну ділянку на 0,0209 га, яка не належала на праві власності спадкодавцю.

Крім того, в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення цивільної справи № 302/1000/16-ц.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 та її представник клопотання про зупинення провадження у справі підтримали.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію апелянта та її представника, дослідивши матеріали справи та матеріали, надані апелянтом, судова колегія дійшла таких висновків.

Так, у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звенулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Присліпської сільської ради Міжгірського району, третя особа - приватний нотаріус між гірського нотаріального округу Дунаєв Ю.М. про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним (справа № 302/1000/16-ц). Рішенням Міжгірського районного суду від 06.03.2017 відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4, посвідченого 09.03.2006 Присліпською сільською радою, актовий запис № 8, а рішенням Міжгірського районного суду від 13.02.1018 встановлено факт родинних відносин - що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є племінницею померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був жителем АДРЕСА_1.

Апеляційний розгляд справи № 302/1000/16-цм на даний час не завершено.

Скасовуючи ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року у Постанові від 25 липня 2018 року суд касаційної інстанції, зокрема, зазначив, що апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_1, яка є племінницею ОСОБА_3, є спадкоємцем за правом представлення та звернулась до суду з позовом про визнання заповіту, вчиненого 09 березня 2006 року ОСОБА_3 на ім.'я ОСОБА_2. - недійним, та передчасно дійшов висновку, що районний суд не вирішував питання про права та обов'язку ОСОБА_1, яка у разі визнання заповіту недійсним є спадкоємцем ОСОБА_3

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251, п. 6 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, цивільного судочинства, і провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 302/1000/16.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, п. 6 ч. 1 ст. 253, ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Провадження у справі № 302/914/16-ц - зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 302/1000/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Присліпської сільської ради Міжгірського району, третя особа - приватний нотаріус Міжгірського нотаріального округу Дунаєв Ю.М. про встановлення факту родинних відноси н та визнання заповіту недійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.

Головуюча

Судді