Ухвала

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 202/37649/13-ц

провадження № 61-9177 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на додаткову постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 та заявою її представника Грабара Миколи Федоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» (далі - ПАТ «Акцент Банк») про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 вересня 2006 року № MKGWSE00000245 у розмірі 141 603 грн.

Справа розглядалася неодноразово в судах різних інстанцій. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року провадження в справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент Банк» закрито з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Ухвалою Хустського районного суду від 27 червня 2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Грабар М. Ф. оскаржили ухвалу Хустського районного суду від 27 червня 2017 року з тих підстав, що суд, залишаючи позов без розгляду, не вирішив питання про судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року справу було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про судові витрати.

Ухвалою Хустського районного суду від 20 жовтня 2017 року у задоволенні заяви про постановлення додаткової ухвали щодо розподілу судових витрат відмовлено.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Грабар М. Ф. оскаржили ухвалу Хустського районного суду від 20 жовтня 2017 року як незаконну та постановлену з порушенням норм процесуального права.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року компенсовано ОСОБА_1 здійснені нею судові витрати, пов`язані з розглядом справи, стягнувши на її користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок відшкодування судових витрат 114 610 грн 16 коп. Крім того, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 2 030 грн 92 коп. у рахунок компенсації витрат сторони та її представника, що пов`язані з явкою до суду, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Боклаганич Н. А. звернулася до апеляційного суду із заявою про винесення додаткової постанови щодо стягнення додаткових судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Просила стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на її користь додатково понесені нею витрати у розмірі 13 500 грн на оплату послуг адвоката Грабара М. Ф. по наданню ним професійної правничої допомоги на стадії перегляду справи в Апеляційному суді Закарпатської області в зв`язку з необхідністю оскарження ухвал Хустського районного суду від 27 червня 2017 року та від 20 жовтня 2017 року. Далі, ОСОБА_1 свою заяву про стягнення додаткових судових витрат доповнила, додатково просила стягнути 700 грн витрат на наймання житла та 1 748 грн 71 коп. витрат на виплату компенсації за відрив від звичайних занять.

Адвокат Грабар М. Ф. також звернувся до апеляційного суду із заявою про винесення додаткової постанови щодо стягнення додаткових судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Просив стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь додатково понесені ним витрати у розмірі 2 021 грн 61 коп. пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, 700 грн витрат на наймання житла та 1748 грн 71 коп. витрат на виплату компенсації за відрив від звичайних занять, а всього 4 470 грн 32 грн.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року заяви ОСОБА_1 її представника Грабара М. Ф. задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 13 500 грн витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь представника відповідачки ОСОБА_1 - Грабара М. Ф. 1063 грн 70 коп. компенсації за відрив від звичайних занять.

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на додаткову постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати вказане судове рішення у частині стягнення з банку судових витрат та в цій частині передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однієюз основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У вказаній справі ціна позову становить 141 603 грн, яка станом

на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на додаткову постанову Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 та заявою її представника Грабара Миколи Федоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта