Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5235/19
УХВАЛА

іменем України

11 жовтня 2019 року м. Коростень Житомирської області

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Коренюк В.П., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з арешту та зняття заборони на його відчуження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про звільнення майна з арешту та зняття заборони на його відчуження.

Подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статтей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: п.5 ч.3 ст.175Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не викладено обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини; п. 8 ч. 3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не зазначені докази, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності).

Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03.06.2016 року № 5 у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Позивачем в якості відповідача зазначено ОСОБА_2 , хоча з позову та долучених документів вбачається, що наявна заборона на частку житлового будинку вчинена Коростенською міською державною нотаріальною конторою.

Разом з тим, в порушення ст.175 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не вказано зміст позовних вимог щодо ОСОБА_2 , в чому саме полягає матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що згідно ст.175 ч.6 Цивільного процесуального кодексу України є необхідним для правильного вирішення спору.

Тому позивачу необхідно визначитися з колом учасників по справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року, "Де Жуффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року. Тому, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з арешту та зняття заборони на його відчуження - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк