Справа № 497/1074/19
Провадження № 2/497/726/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.

секретаря Божевої І.Д.

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 24.10.2002 року Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 26, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, шлюбні відносини фактично припинені з липня 2017 року, збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вона змушена звернутися до суду. Окрім цього просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, а саме сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодний, строк для примирення просить не надавати.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2002 року, який зареєстровано Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 24.10.2002 року (а.с.5).

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.10.2003 року Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 43 (а.с.6).

Сторони разом не проживають з липня 2017 року, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати.

Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст.141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн., які були сплачені позивачем при звернення до суду.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 263, 264 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с.Дмитрівка Болградського району Одеської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с.Красне Тарутинського району Одеської області, зареєстрований 24 жовтня 2002 року Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 26.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца