РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/2023/19

пр. № 2/759/3441/19

19 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 заявила позов про визнання її колишнього чоловіка ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою квартири, проте з грудня 2002 року в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні майном.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 06.02.2019 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

За таких обставин, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявних доказів.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.10.2010 року, виданного крерівником органу приватизації Святошинської районної у м. Києві ради.

За довідкою балансоутримувача будинку (ф.3), в квартирі АДРЕСА_1 з 04.07.2002р. зареєстрований та проживає чоловік власниці ОСОБА_2

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач вказує, що відповідач покинув її ще в грудні 2002 року, виселився з квартири, проте не знявся з реєстраційного обліку місця проживання.

Дані обставини знаходять своє підтвердження, письмовими поясненнями сусідів позивача, та листоноші, яка обслуговує будинок.

За довідкою Святошинської районнолї у місті Києві ради від 30.09.2010 року, відповідач є співласником АДРЕСА_3.

Позивач стверджує, що саме в цій квартирі відповідач і проживає.

Отже, суд знаходить доведеним, що відповідач з з грудня 2012 року не проживає в квартирі відповідача.

Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів її сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також перешкоджає розпорядженню цим майном.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знахолдить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Вимог про розподіл судових витрат позивачем не заявлялось.

Заходи забезпечення позову судом не вживались.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. ст. 13, 81, 258, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1.), таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його виготовлення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його виготовлення.

Головуючий М.Ф. Сенько