Справа № 2-1409/11
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

за участі:

представника скаржника ОСОБА_3.,

розглянувши матеріали скарги (боржника) ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова Максима Валерійовича, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 (боржник за виконавчим провадженням) зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В., заінтересована особа (стягувач за виконавчим провадженням) ОСОБА_2 , яку обґрунтовує тим, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження міститься виконавче провадження за № 37487871, боржником по якому була ОСОБА_1 , та на даний час дане виконавче провадження завершено.

В межах даного виконавчого провадження 03.06.2014 було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на земельну ділянку площею 2,4261 га, яка розташована в с . Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, що належить на праві власності скаржнику ОСОБА_1 . У зв`язку із відмовою стягувача від примусового виконання рішення, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 09.06.2017 виконавче провадження № 37487871 закінчено.

Однак, при закінченні виконавчого провадження № 37487871, головним державним виконавцем Єжовим М.В. 09.06.2017 було винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 4 377 019, 52 грн та арешт, накладений постановою від 03.06.2014, не знятий. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 вищевказану постанову від 09.06.2017 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 4 377 019, 52 грн визнано незаконною.

12.12.2018 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про зняття арешту із вищевказаної земельної ділянки.

Однак, до цього часу дана заява не розглянута та арешт з земельної ділянки головним державним виконавцем не знято. За вказаних обставин, боржник ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. щодо не зняття арешту з земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження № 37487871, та просить суд визнати бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. щодо не зняття арешту з земельної ділянки, накладеного в межах виконавчого провадження, яке було завершено, неправомірною, та зняти арешт із вказаної земельної ділянки (а.с. 1 - 5, 44 - 47).

В судовому засіданні представник скаржника подану скаргу, з урахуванням заяви на усунення недоліків скарги, підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. Пояснив, що за результатами судового розгляду позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною постанови від 09.06.2017, оскаржувану постанову про стягнення з неї виконавчого збору в розмірі 4 377 019, 52 грн за виконавчим провадженням № 37487871 було визнано протиправною та скасовано, тому скарга підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для збереження арешту земельної ділянки.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжов М.В. та стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Матерілами справи встановлено та не заперечується учасниками справи, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 09.04.2013 відкрито виконавче провадження № 37487871 за виконавчим листом № 2-1409/11, виданим 28.02.2013 Вінницьким районним судом Вінницької області (а.с. 6 - 7).

В межах цього ж виконавчого провадження накладено арешт на земельну ділянку площею 2,4261 га, яка розташована в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, та заборонено здійснювати відчуження зазначеного майна (а.с. 8 - 10).

Постановою від 14.02.2017 замінено стягувача за даним виконавчим провадженням на ОСОБА_2 (а.с. 11 - 12).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 09.06.2017 в даному виконавчому провадженні з боржника ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір в розмірі 4 377 019, 52 грн. (а.с. 13 - 14).

Та постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. від 09.06.2017 постановлено закінчити виконавче провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 15 - 16).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

Та згідно копії рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 в справі № 810/4535/17, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною постанови від 09.06.2017 в рамках вищевказаного виконавчого провадження про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 4 377 019, 52 грн. Позов було задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.06.2017 ВП № 37487871 (а.с. 21 - 25).

Відомості про набрання даним рішенням законної сили в матеріалах справи відсутні.

12.12.2018 представник ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою від 11.12.2018 про зняття арешту з земельної ділянки, яку направив поштою, згідно накладної № 447 та опису вкладення у цінний лист, копії яких надано суду (а.с. 25 - 28). Згідно відстеження відправлення, вказане поштове відправлення було вручено 14.12.2018 (а.с. 78).

Заперечень щодо отримання адресатом даного поштового відправлення до суду не надходило.

Тобто судом встановлено, що на виконанні головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В. перебувало виконавче провадження № 37487871, в межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на відповідну земельну ділянку, на даний час скаржник (боржник за даним виконавчим провадженням) ОСОБА_1 звернулась до державного виконавця із заявою про зняття арешту з земельної ділянки, оскільки вважає, що відпали відповідні підстави для збереження існуючого арешту, проте державний виконавець ніяким чином на дану заяву не реагує та вона залишається нерозглянутою на даний час.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, в тому числі, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки скаржником подана скарга саме на бездіяльність державного виконавця, відповідно порушення є триваючим, тому суд вважає, що скаржником подано скаргу з дотриманням строків, встановлених ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 449 ЦПК України.

Посилаючись на порушення державним виконавцем вимог закону, скаржник вказує на порушення норм ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Та враховуючи, що скаржником не доведено скасування винесеної постанови про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням № 37487871, оскільки надана копія рішення суду не містить відмітки про набрання ним законної сили, відповідно суду не доведено відсутність підстав для збереження арешту, накладеного на земельну ділянку, а отже суд не може встановити неправомірною бездіяльність державного виконавця саме щодо не зняття арешту на земельну ділянку. Та ЦПК України не передбачено повноваження суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (Розділ VII) приймати рішення, які за законом мають виноситися саме державним виконавцем, а саме знімати арешт, накладений державним виконавцем при виконанні судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Тому оскільки боржник за виконавчим провадженням має право заявляти відповідні клопотання, а державний виконавець зобов`язаний розглядати заяви та клопотання сторін виконавчого провадження, суд вважає неправомірною бездіяльність державного виконавця в частині не розгляду поданої ОСОБА_1 заяви про зняття арешту із земельної ділянки, що підписана її представником 11.12.2018 та надіслана до відповідного відділу державної виконавчої служби 12.12.2018 поштовим зв`язком.

Враховуючи вищевикладене, скарга підлягає частковому задоволенню, шляхом визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту та зобов`язання державного виконавця розглянути вказану заяву.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова Максима Валерійовича щодо не розгляду заяви боржника за виконавчим провадженням № 37487871 ОСОБА_1 про зняття арешту із земельної ділянки площею 2,4261 га, яка розташована в с . Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, від 11.12.2018.

Зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова Максима Валерійовича розглянути заяву боржника за виконавчим провадженням № 37487871 ОСОБА_1 про зняття арешту із земельної ділянки площею 2,4261 га, яка розташована в с . Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для житлової забудови та громадського призначення, від 11.12.2018.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: