Справа № 397/160/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.06.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Мирошниченка Д.В.,
за участю: секретаря судового засідання Петренко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 03.03.2016 року між ним та відповідачем укладено договір позики грошових коштів, посвідчений за реєстровим № 491 приватним нотаріусом Коноваловою О.О. Згідно умов вказаного договору він передав у власність відповідачу грошові кошти у сумі 8313 доларів США, а відповідач зобов?язаний був повернути кошти до 03.03.2017 року, а у разі несвоєчасного повернення, зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто несплачену у строк суму основного боргу (або щомісячний платіж) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, а також неустойку у вигляді пені. Він звертався до відповідача із заявою про повернення боргу, проте станом на 14.01.2019 року зобов?язання є невиконаним.
Позивач та його представник у судове засідання не з?явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 52).
Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 07.06.2019 року не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 53).
Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідачів, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно Договору позики від 03.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Коноваловою О.О., ОСОБА_3 А.І. передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 8313 доларів США. Зазначену вище суму ОСОБА_2 зобов?язався повертати рівними частинами, сплачуючи ОСОБА_1 щомісячно суму в гривні, яка еквівалентна 692, 75 доларів США. Перший платіж мав бути здійснений не пізніше 03.04.2016 року, останній 03.03.2017 року, тобто остаточне повернення усієї суми позики повинно було відбутися до 03.03.2017 року (п. 3). Якщо позичальник ( ОСОБА_2 ) своєчасно не поверне позикодавцю ( ОСОБА_1 ) суму позики, або своєчасно не сплатить черговий щомісячний платіж, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Тобто несплачену у строк суму основного боргу (або щомісячний платіж) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Також, договором передбачалася сплата неустойки за невиконання зобов?язання у вигляді пені, яка за домовленістю сторін складала 0,1 % від суми залишку заборгованості за кожний день прострочення, починаючи з шістнадцятого дня прострочення платежу (п. 5) (а.с. 12).
Згідно повідомлення про порушення договору позики від 03.03.2016 року, заяви ОСОБА_1 та свідоцтва про посвідчення вказаної заяви, позивач звертався до відповідача про повернення суми боргу (а.с. 10-11, 13).
Відносини , що склалися між сторонами , суд відносить до правовідносин з приводу позики та вважає за необхідне керуватися главою 71 параграф 1 «Позика» ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов?язанні має право вимагати доказів того, що обов?язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред?явлення такої вимоги.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості. що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання.
Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком суми, що підлягає стягненню з відповідача.
Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 4436,57 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 267, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за сплату судового збору у розмірі 4436 (чотири тисячі чотириста тридцять шість) гривень 57 (п?ятдесят сім) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На заочне рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .
Суддя: /підпис/:
Рішення набуло законної сили ___________________ року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі №397/160/19.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Мирошничен