Справа № 710/815/17
Провадження № 2/710/111/19
УХВАЛА

11.06.2019 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши заяву про самовідвід по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до секретаря Лебединської сільської ради ОСОБА_2 ) Надії Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача Шполянського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, про визнання дій секретаря сільської ради неправомірними та акту №72 від 30.07.1985 - недійсним,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати дії секретаря Лебединської сільської ради Рудас (Боровик) Н.А. неправомірними та акт №72 від 30.07.1985 недійсним.

10.06.2019 до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 про відвід головуючої судді Шполянського районного суду Черкаської області Побережній Н.П. по справі №710/815/17.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 11.06.2019 було відмовлено в задоволенні відводу.

11.06.2019 головуючим по справі надана заява про самовідвід на підставі п.5 ст.36 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та ОСОБА_5 ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ «Другий показник. Об`єктивність» Бангалорські принципи поведінки суддів).

Також, статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п.1 ст.6 Конвенції).

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суду повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. (Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України»)

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи. (Рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»)

Також у справі Гаусшильдта проти Данії Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (частина перша статті 40 ЦПК України).

У зв`язку із вищезазначеним, суддя вважає за необхідне задовольнити самовідвід у вказаній справі.

Відповідно до вимог частини першої статті 41 ЦПК України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначені обставини та з метою виключення у майбутньому сумнівів в безсторонності та неупередженості судді самовідвід належить до задоволення.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 41, 353, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. про самовідвід судді - задовольнити.

Цивільну справу №710/815/17 передати до канцелярії Шполянського районного суду Черкаської області для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Шполянського районного суду Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна