Справа № 452/3171/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/811/1580/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2015 року в складі судді Пташинського І.А. в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Воютицький спиртовий завод" про стягнення коштів,-

встановила:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Воютицький спиртовий завод» про стягнення коштів.

Вимоги обгрунтовував тим, що між ним та відповідачем за період 2010-2011 рр. було укладено чотири договори позики (безвідсоткова тимчасова поворотна фінансова допомога) на загальну суму 260000 грн. із датою повернення коштів до 30.12.2011 р., однак кошти йому не повернуті.

Крім цього, між відповідачем та громадянами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за період 2009-2011 рр. було укладено ряд договорів позики (безвідсоткова тимчасова поворотна фінансова допомога) на загальну суму 681200 грн. із датою повернення коштів до 30-31.12.2011 р., однак кошти були їм повернуті лише частково.

Відповідно до Договорів про відступлення права вимоги № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9 та 1/1/09/08 від 09.08.2013 р., укладених між ОСОБА_1 та громадянами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , позивач є новим кредитором ДП «Воютицький спиртовий завод» по договорах позики (безвідсоткова тимчасова поворотна фінансова допомога), які були укладені відповідачем з цими громадянами за період 2009-2011 рр. Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами позики перед позивачем по поверненню коштів не виконав. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики в сумі 803000 грн..

Оскаржуваним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2015 рокупозовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «Воютицький спиртовий завод» на користь ОСОБА_1 803 000 (вісімсот три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнуто з Державного підприємства «Воютицький спиртовий завод» на користь ОСОБА_1 3 654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат.

Рішення суду оскаржив апеллянт Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», покликається на те, що відповідач ДП «Воютицький спиртовий завод» згідно додатку № 1 до Постанови КМУ № 672 включено до переліку державних півдприємств, які підлягають реорганізації та мало бути реорганізоване шляхом приєднання до ДП «Укрспирт».

Про зазначені обставини було відомо позивачу, як раднику Генерального директора ДП «Укрспирт», однак ні позивач, ні відповідач не повідомили ДП «Укрспирт» про існування судового процесу.

Вважає, що до участі у справі необхідно було залучити ДП «Укрспирт», як третю особу на стороні відповідача, оскільки саме до ДП «Укрспирт» в подальшому буде приєднано юридичну особу відповідача, а її права та обовязки перейдуть до ДП «Укрспирт», відтак оскаржуваним рішенням покладено обов`язок з виконання рішення саме на ДП «Укрспирт».

Апелянт вважає, що рішення прийняте з процесуальними порушеннями, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушення принципу рівності учасників судового процесу, тому підлягає скасуванню.

Покликається на те, що договори, укладені від імені ДП «Воютицький спиртовий завод», носять нікчемний характер, оскільки були укладені всупереч інтересам підприємства.

Зокрема, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 діяв як фізична особа - позикодавець, а від імені ДП «Воютицький спиртовий завод» правочин підписаний головним інженером ОСОБА_15, при цьому останній, як головний інженер не мав повноважень на складання будь-яких правочинів від імені ДП «Воютицький спиртовий завод».

На думку апелянта, висновок місцевого суду про підтвердження факту отримання ДП «Воютицький спиртовий завод» коштів за договорами є необгрунтованим, оскільки жодних коштів ОСОБА_1 на банківський рахунок не вносив, докази які б могли підтвердити дані обставини, відсутні.

Стверджує, що позивач ОСОБА_1 зловживаючи службовим становищем безпідставно сформував кредиторську заборгованість перед невстановленими особами на відповідну суму, при цьому такі кошти на рахунок підприємства не надходили, уклавши договори відступлення права вимоги, став єдиним кредитором.

Просить скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2018 року цивільна справа № 452/3171/14-ц надійшла до Апеляційного суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2018 року для розгляду цивільної справи № 452/3171/14-ц (провадження № 22-ц/783/17/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Ванівського О.М., суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ванівського О.М. від 21.02.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Особам, які беруть участь у справі надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали, роз`яснено право на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Після вчинення суддею-доповідачем необхідних дій для підготовки справи, передбачених ст. 365 ЦПК України, справу призначено до апеляційного розгляду, вирішено проводити такий з повідомленням учасників справи.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

19.10.2018 року цивільна справа № 452/3171/14-ц одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 року для розгляду цивільної справи № 452/3171/14-ц (провадження № 22-ц/811/1580/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Ніткевича А.В., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача ДП «Воютицький спиртовий завод» та представник апелянта Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 152, 154-155), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причини неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що станом на 09.08.2013 року у позивача ОСОБА_1 , з врахуванням укладених договорів позики та договорів про відступлення права вимоги, виникло право вимоги за договорами 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9 та 1-1/09/08 від 09.08.2013 р. до ДП Воютицький спиртовий завод" про повернення коштів на загальну суму 803400 грн., які відповідач не повернув, тому такі стягнуто в судовому порядку.

Крім цього, суд врахував те, що договори позики, які були укладені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 із відповідачем, в судовому порядку не визнавались недійсними.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №371389, ДП «Воютицький спиртовий завод» є юридичною особою (дата державної реєстрації 05.08.2003 року) (т. 1 а.с. 82).

Згідно із п. 4.5. Статуту ДП «Воютицький спиртовий завод» (нова редакція - державна реєстрація змін до установчих документів 18.02.2010 року), для здійснення підприємницької діяльності підприємство залучає і використовує матеріально-технічні, фінансові, трудові та інші види ресурсів, використання яких не заборонено законодавством (т. 1 а.с. 89-101).

Підприємство має право самостійно, без погодження з Уповноваженим органом управління, укладати договори та угоди на суму, що не перевищує розміру статутного фонду, набувати майнові права та особисті немайнові права, бути позивачем, відповідачем в судах (п.п. 9.1.3 Статуту).

Згідно із Витятягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 06.11.2013 року позивач ОСОБА_1 був керівником відповідача ДП «Воютицький спиртовий завод» (т. 1 а.с. 56).

Звертаючись з позовними вимогами позивач ОСОБА_1 свої вимоги про стягнення коштів зводив до того, що є кредитором за договорами про відступлення права вимоги по відношенню до ДП «Воютицький спиртовий завод», тому з врахуванням договорів позики, які укладені в тому числі, між ним особисто та відповідачем, просив стягнути з останнього 803400 грн.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В свою чергу, згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ДП «Воютицький спиртовий завод» (позичальником) було укладено ряд договорів позики, а саме: договір позики від 27.12.2010 р. на суму 30 000 грн., договір позики від 24.12.2010 р. на суму 40 000 грн., договір позики від 25.10.2010 р. на суму 100 000 грн., договір позики від 08.02.2011 р. на суму 90000 грн., згідно яких ОСОБА_1 надав позичальнику безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 260000 грн., а ДП "Воютицький спиртовий завод" зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі, до 30.12.2011 року (т. 1 а.с. 7-10).

Актом звіряння рахунків між ДП «Воютицький спиртовий завод» і ОСОБА_1 підтверджується, що заборгованість станом на 01.07.2013 р. по поворотно-фінансовій допомозі за договорами позики від 25.10.2010 р., від 24.12.2010 р., від 27.12.2010 р. від 08.02.2011 р. перед ОСОБА_1 становить 260 000 грн. (т. 1 а.с. 211).

Крім цього, були укладені договори позики про надання позичальнику ДП «Воютицький спиртовий завод» безвідсоткової тимчасової поворотної фінансової допомоги між підприємством та іншими працівниками підприємства.

Зокрема, між ОСОБА_3 (позикодавець) та ДП "Воютицький спиртовий завод" (позичальник) укладено договори позики, згідно яких ОСОБА_3 надав позичальнику безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 94 400 грн., ДП «Воютицький спиртовий завод» зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі, зокрема договорі позики від 28.01.2009 р. на суму 40 000 грн., договорі позики від 31.03.2010 р. на суму 20 000 грн., договорі позики від 17.09.2010 р. на суму 20 000 грн., договорі позики від 31.01.2011 р. на суму 4 400 грн., договорі позики від 08.02.2011 р. на суму 10 000 грн. Строк повернення коштів у всіх договорах визначений до 30.12.2011 року (т. 1 а.с. 11-15).

Актом звіряння рахунків між ДП «Воютицький спиртовий завод» і ОСОБА_3 підтверджується, що заборгованість станом на 01.07.2013 р. по поворотно-фінансовій допомозі за договорами позики від 28.01.2009 р., від 31.03.2010 р., від 17.09.2010 р. від 31.01.2011 р., 08.02.2011 р. перед ОСОБА_3 становить 54400 грн. (т. 1 а.с. 218).

Також, між ОСОБА_4 (позикодавець) та ДП "Воютицький спиртовий завод" (позичальник) було укладено договори позики на загальну суму 83800 грн., а сааме договір позики від 14.12.2010 р. на суму 25 000 грн., договір позики від 17.12.2010 р. на суму 43 000 грн., договір позики від 08.02.2011 р. на суму 15 800 грн. Строк повернення коштів у всіх договорах визначений до 30.12.2011 року (т. 1 а.с. 18-20).

Актом звіряння рахунків між ДП "Воютицький спиртовий завод" і ОСОБА_12 підтверджується, що заборгованість станом на 01.07.2013 р. по поворотно-фінансовій допомозі за договорами позики від 14.12.2010 р., від 17.12.2010 р., від 08.02.2011 р.перед ОСОБА_12 становить 80 000 грн. (т. 1 а.с. 224).

В свою чергу, ОСОБА_5 надав позичальнику ДП "Воютицький спиртовий завод" безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 110 000 грн., а ДП "Воютицький спиртовий завод" зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі, а саме: договір позики від 28.01.2009 р. на суму 40000 грн., договір позики від 31.12.2009 р. на суму 18000 грн., договір позики від 17.09.2010 р. на суму 30000 грн., договір позики від 21.12.2010 р. на суму 22 000 грн. Строк повернення коштів у всіх договорах визначений до 30.12.2011 року (т. 1 а.с. 23-26).

Актом звіряння рахунків між ДП "Воютицький спиртовий завод" і ОСОБА_5 підтверджується, що заборгованість станом на 01.07.2013 р. по поворотно-фінансовій допомозі за договорами позики від 28.01.2009 р., від 31.12.2009 р., від 17.09.2010 р. від 21.12.2010 р. перед ОСОБА_5 становить 80 000 грн. (т. 1 а.с. 235).

Крім цього, ОСОБА_6 надала позичальнику ДП "Воютицький спиртовий завод" безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 60 000 грн., а ДП "Воютицький спиртовий завод" зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі, а саме: договорі позики від 26.10.2010 р. на суму 40 000 грн., договорі позики від 17.12.2010 р. на суму 20000 грн. Строк повернення коштів у всіх договорах визначений до 30.12.2011 року (т. 1 а.с. 29-30).

Актом звіряння рахунків між ДП "Воютицький спиртовий завод" і ОСОБА_6 підтверджується, що заборгованість станом на 01.07.2013 р. по поворотно-фінансовій допомозі за договорами позики від 26.10.2010 р., від 17.12.2010 р. перед ОСОБА_6 становить 60 000 грн.

Також, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 надав позичальнику ДП "Воютицький спиртовий завод" безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 40 000 грн., а ДП "Воютицький спиртовий завод" зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі від 03.03.2010 р., а сааме до 30.12.2011 року, зазначена сума підтверджується Актом звіряння рахунків між ДП "Воютицький спиртовий завод" і ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 33, 244).

ОСОБА_8 надав позичальнику ДП "Воютицький спиртовий завод" безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 44 000 грн., а ДП "Воютицький спиртовий завод" зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі від 26.02.2010 р. на суму 24 000 грн., а також в договорі позики від 17.09.2010 р. на суму 20 000 грн., строк повернення до 31.12.2011 року

ОСОБА_9 надав позичальнику ДП "Воютицький спиртовий завод" безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 107 000 грн., а ДП "Воютицький спиртовий завод" зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі, а саме: оговорі позики від 28.01.2009 р. на суму 40 000 грн., договорі позики від 30.12.2009 р. на суму 60 000 грн., договорі позики від 20.09.2010 р. на суму 7 000 грн., строк повернення до 31.12.2011 року.

Актом звіряння рахунків між ДПВ "Воютицький спиртовий завод" і ОСОБА_9 підтверджується, що заборгованість станом на 01.07.2013 р. по поворотно-фінансовій допомозі за договорами позики від 28.01.2009 р., від 30.12.2009 р., від 20.09.2010 р.перед ОСОБА_9 становить 43 000 грн. (т. 1 а.с. 40-42, 200).

Крім цього, 08.02.2011 р. ОСОБА_10 надав позичальнику ДП "Воютицький спиртовий завод" (позичальник) безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу в сумі 50 000 грн. за договором позики, а ДП "Воютицький спиртовий завод" зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі, а саме до 31.12.2011 р.

Актом звіряння рахунків між ДП "Воютицький спиртовий завод" і ОСОБА_10 підтверджується, що заборгованість станом на 01.07.2013 р. по поворотно-фінансовій допомозі за договором позики від 08.02.2011 р. перед ОСОБА_14 становить 50 000 грн. (т. 1 а.с. 261).

ОСОБА_11 надала позичальнику ДП "Воютицький спиртовий завод" безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 92 000 грн., а ДП "Воютицький спиртовий завод" зобов`язався повернути таку ж суму грошей у порядку і в строки, визначені в договорі, а саме: договорі позики від 22.10.2010 р. на суму 34 000 грн., договорі позики від 26.10.2010 р. на суму 20 000 грн., договорі позики від 21.01.2011 р. на суму 38 000 грн., строк повернення до 30.12.2011 року (т. 1 а.с. 48-50).

Актом звіряння рахунків між ДП "Воютицький спиртовий завод" і ОСОБА_11 підтверджується, що заборгованість станом на 01.07.2013 р. по поворотно-фінансовій допомозі за договорами позики від 22.10.2010 р., від 26.10.2010 р., від 21.01.2011 р. перед ОСОБА_11 становить 92 000 грн. (т. 1 а.с. 265).

Згідно із статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

При цьому, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Згідно із ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Судом встановлено, що за договором про відступлення права вимоги №1-2 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_3 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договорами позики від 28.01.2009 р., від 31.03.2010 р., від 17.09.2010 р., від 31.01.2011 р. та від 08.02.2011 р. (загальна сума заборгованості 54 400 грн.)

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1-3 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_4 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договорами позики від 14.21.2010 р., від 17.12.2010 р., від 08.02.2011 р. (загальна сума заборгованості 80 000 грн.)

Згідно із договором про відступлення права вимоги №1-4 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_5 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договорами позики від 28.01.2009 р., від 31.12.2009 р., від 17.09.2010 р., від 21.12.2010 р. (загальна сума заборгованості 80 000 грн.)

За договором про відступлення права вимоги № 1-5 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_6 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_6 передала ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договорами позики від 26.10.2010 р., від 17.12.2010 р. (загальна сума заборгованості 60 000 грн.)

Згідно із договором про відступлення права вимоги №1-6 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_7 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_7 передав ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договором позики від 03.03.2010 р. (загальна сума заборгованості 40 000 грн.)

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 1-7 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_8 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_8 передав ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договорами позики від 26.02.2010 р., від 17.09.2010 р. (загальна сума заборгованості 44 000 грн.)

Згідно із договором про відступлення права вимоги №1-8 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_9 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_9 передав ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договорами позики від 28.01.2009 р., від 30.12.2009 р., від 20.09.2010 р. (загальна сума заборгованості 43 000 грн.)

За договором про відступлення права вимоги №1-9 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_10 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_10 передав ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договором позики від 08.02.2011 р. (загальна сума заборгованості 50 000 грн.)

Відповідно до договору про відступлення права вимоги №1-1/09/08 від 09.08.2013 р., укладеному між ОСОБА_11 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), ОСОБА_11 передала ОСОБА_1 , а той прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за договорами позики від 22.10.2010 р., від 26.10.2010 р., від 21.01.2011 р.(загальна сума заборгованості 92 000 грн.).

Згідно із ст. 504 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновокм місцевого суду про те, що станом на 09.08.2013 року (день укладення договорів про відступлення права вимоги), у позивача ОСОБА_1 виникло право вимоги, як первісного кредитора за договорами 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9 та 1-1/09/08 від 09.08.2013 р. до ДП Воютицький спиртовий завод" про повернення коштів, які були надані ним та іншими фізичними особами ДП "Воютицький спиртовий завод", як безвідсоткову тимчасову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 803 400 грн. (а.с. 16-17, 21-22, 27-28, 31-32, 34-35, 38-39, 43-44, 46-47, 51-52).

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Судом не встановлено, що правомірність правочинів про надання безвідсоткової тимчасової поворотної фінансової допомоги ДП "Воютицький спиртовий завод" чи з відступлення права вимоги, на підставі яких відбувся перехід права вимоги до ОСОБА_1 , у передбаченому законом порядку спростована.

Вимоги про визнання недійсними або встановлення нікчемності відповдних договорів позики та відступлення права вимоги не є предметом перегляду в даній справі.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_1 є підставними, а висновки суду першої інстанції з цього приводу правильними та не спростованими в апеляційному порядку.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незалучення ДП «Укрспир» та з цих підстав порушення його прав, колегія суддів взертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача, тобто відповідні заміни можуть бути проведені, як наслідок вирішення клопотання позивача.

Оскільки позивач таких клопотань не заявляв, суд відповідних питань не вирішував.

В свою чергу, як слідує з Наказу Міністра Аграрної політики України від 27.09.2010 року № 593 «Про реорганізацію державних підприємств спиртової промисловості», вирішено реорганізувати, зокрема, Державне підприємство спиртової промисловості «Воютицький спиртовий завод» шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт». Визначено ДП «Укрспирт» правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованих державних підприємств.

Поряд з цим, апелянт ДП «Укрспирт» не надав апеляційному суду Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з відміткою про завершення процедури реорганізації Державного підприємства спиртової промисловості «Воютицький спиртовий завод» та припинення діяльності такого, як на час розгляду справи в суді першої інстанції, так і на час перегляду оскаржуваного рішення в суді апеляційної інстанції, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Крім цього, колегія суддів виходить з того, що в наказі Міністерства не зазначено часу протягом якого повинна відбутись реорганізація.

Інші доводи апеляційних скарг не є суттєвими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» - залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 30 травня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк