Ухвала

15 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 755/18409/15-ц

провадження № 61-14264ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві Державна адміністрація, Сьома Київська державна нотаріальна контора, Десята Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту, відновлення дії попереднього заповіту, усунення від права на спадкування, поновлення права на додаткову житлову площу, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся за адресою Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про повернення заяви про збільшення позовних вимог, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду, ухвалу Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року про часткове повернення апеляційної скарги та залишення в іншій частині без руху, ухвалу Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про відкриття провадження, ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки, ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду від 02 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду, ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині залишення апеляційної скарги без руху, ухвали Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про відкриття провадження, ухвали Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року про призначення справи до розгляду.

Цією ж ухвалою касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про повернення заяви про збільшення позовних вимог та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року за результатами її перегляду, ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги, ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 04 жовтня 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали, зокрема: запропоновано скаржнику подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року із зазначення поважних причин його пропуску, надати докази на підтвердження дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року, навести інші поважні підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки, а також надати суду докази сплати судового збору у розмірі 384,20 грн за кожне оскаржуване судове рішення або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

27 вересня 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: квитанція про сплату судового збору від 21 вересня 2019 року № 1724-5634-7343-0772 у розмірі 1 921,00 грн, заява щодо вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою на Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки.

Зі змісту наданої заяви ОСОБА_1 не вбачається клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, від 3 квітня 2008 року № 3236/03, § 41, ЄСПЛ).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, від 21 грудня 2010 року № 17160/06 та № 35548/06, § 34,).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У заяві ОСОБА_1 не наводить жодних причин, що перешкодили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням процесуальних строків та які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судових рішень.

З урахуванням наведеного та відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для подання заяви про поновлення пропущеного строку з наведенням інших підстав для його поновлення з наданням відповідних доказів на підтвердження наведених ним обставин, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись частиною 2 статті 127 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 04 листопада 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков