ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року

м.Суми

Справа №592/10780/18

Номер провадження 22-ц/816/924/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2018 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складений 06 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в:

08 серпня 2018 року ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - ПАТ «СМНВО»), який в подальшому уточнила, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Заявою від 06 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги, просила залишити без розгляду позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, але просила стягнути заборгованість по заробітній платі згідно розрахункового корінця у сумі 52627 грн 20 коп., з яких сума вихідної допомоги становить 21599 грн 99 коп. (а.с. 13, 14).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишено без розгляду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 52627 грн 20 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь держави судовий збір у сумі 704 грн 80 коп.

Вказане рішення суду відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В доводах апеляційної скарги зазначається, що наданий позивачем розрахунковий лист не підтверджує факт заборгованості із заробітної плати. Крім того, у додаткових письмових поясненнях до апеляційної скарги відповідач зауважив, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що в наданому розрахунку позивача вказана заборгованість по заробітній платі з урахуванням суми лікарняних, яка була сплачена позивачу 27 серпня 2018 року за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності згідно доручення від 27 серпня 2018 року за № 37548, тому заборгованість по заробітній платі не може складати визначену позивачем суму.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на день звільнення позивача з роботи 31 липня 2018 року заробітна плата їй не була виплачена, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 52627 грн 20 коп., що підлягає стягненню з відповідача.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», а 31 липня 2018 року позивача було звільнено за власним бажанням у зв'язку із невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 6).

Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа, станом на 01 липня 2018 року відповідач нарахував їй заборгованість по заробітній платі у сумі 52627 грн 20 коп., у тому числі за рахунок підприємства - 51862 грн, за рахунок ФСС - 765 грн. Сума вихідної допомоги становить 21599 грн 99 коп. (а.с. 14).

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно вимог статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за виконану нею роботу порушено з боку відповідача, оскільки останній на день її звільнення з роботи не виплатив у повному обсязі позивачу заробітну плату, у тому числі суму вихідної допомоги.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі у сумі 52627 грн 20 коп., суд першої інстанції не врахував обставин того, що за рахунок підприємства позивачу до сплати визначено суму 51862 грн, а за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 765 грн.

Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості по заробітній платі у сумі 52627 грн 20 коп. не може бути стягнутий у повному обсязі з відповідача на її користь, оскільки із вказаної суми необхідно відрахувати належні їй до сплати кошти у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, які підлягають виплаті позивачу за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тому не можуть бути стягнуті з відповідача на її користь.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до доручення від 27 серпня 2018 року за № 37548 кошти у сумі 765 грн були сплачені позивачу на підставі списку робітників ПАТ «Сумське НВО» на перерахування лікарняних за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

На підставі частини 3 статті 367 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе прийняти вказаний доказ як такий, що не був поданий відповідачем до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

У той же час, не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову з посиланням на те, що доданий позивачем до позовної заяви розрахунковий лист не є належним доказом на підтвердження розміру заборгованості по заробітній платі, оскільки відповідач, у свою чергу, не надав належних і допустимих доказів для підтвердження факту відсутності заборгованості по заробітній платі перед позивачем у сумі 51862 грн або наявності заборгованості у іншому розмірі, ніж та, яка зазначена у цьому розрахунковому листі.

За таких обставин, коли суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачем, але неправильно визначив розмір цієї заборгованості, помилково стягнувши з відповідача на її користь кошти у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності у сумі 765 грн, які підлягають виплаті позивачу за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тому рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 51862 грн, а не 52627 грн 20 коп., як помилково вказав суд першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розмір судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, за які позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, підлягають частковому задоволенню, а саме: на 99 %, тому з відповідача ПАТ «Сумське НВО» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 697 грн 75 коп. (99 % від 704,80 грн).

Крім того, ураховуючи, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а саме: на 1 %, тому судові витрати, понесені ПАТ «Сумське НВО» у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у сумі 10 грн 57 коп. (1 % від 1057,20 грн) необхідно компенсувати відповідачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 381; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2018 року у даній справі в частині вирішених позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі та в частині розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 51862 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2018 року у даній справі залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 697 грн 75 коп.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» за рахунок держави 10 грн 57 коп. судового збору у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко