Справа № 466/4164/18 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-з/811/80/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

про відмову у роз'ясненні судового рішення

18 березня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі ссудів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши в м.Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Львівського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до держави Україна через Державну казначейську службу України, Львівської місцевої прокуратури №2, Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області, третіх осіб ГУНП у Львівській області, Прокуратура Львівської області про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

29.05.2018 року позивач по справі ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Львівської місцевої прокуратури №2, Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області та просив ухвалити рішення про стягнення з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 40 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

Рішення суду мотивовано тим, що позов заявлений до неналежних відповідачів.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року рішення Залізничного районного суду м.Львова від 27 листопада 2018 року змінено. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 за недоведеністю факту заподіяння моральної шкоди.

Постанова суду мотивована тим, що позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що саме внаслідок дій правоохоронних органів він зазнав моральних страждань та немайнових втрат, а відтак не довів факту заподіяння йому моральної шкоди

07 березня 2018 року позивач подав заяву про роз'яснення постанови Львівського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року в порядку ст. 271 ЦПК України.

Просить роз'яснити постанову Львівського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року з підстав незрозумілості, яким законом позивачу потрібно керуватися для захисту його порушених прав та які саме докази йому необхідно подати для поновлення його прав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.3 ст. 271 ЦПК України необхідності викликати учасників справи не має.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення заяви немає враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" судам надано роз"яснення, що роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Наведене вказує на те, що роз»ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово, а тому головною підставою для подання заяви про роз»яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Враховуючи те, що постановою апеляційного суду відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 та на її підставі не буде проводитись виконання, дане судове рішення роз'ясненню не підлягає.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Львівського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному ст.ст.289-391 ЦПУ України.

Повний текст ухвали складений 18 березня 2018 року.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк