Справа № 182/151/19
Провадження № 2/0182/1165/2019
22.10.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Багрової А.Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.
Представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю від 21.02.2018 року (а.с.28).
Заяви по суті справи:
В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та було зараховано до списків особового складу військової частини, призначено на посаду курсанта навчального батальйону та поставлено на всі види забезпечення.
20.04.2015 року солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину без поважних причин та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 12.06.2015р. №11-РС його було виведено в розпорядження командира військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2018 р. №269 солдат ОСОБА_1 повернувся до військової частини та був зарахований на всі види забезпечення.
Під час перевірки наявності майна виданого у користування солдату ОСОБА_1 була виявлена нестача військового майна, яке було ним отримано та втрачено за час проходження служби по мобілізації.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2018 року №503 проведено службове розслідування за фактом відсутності речового майна, виданого у особисте користування солдату ОСОБА_1 .
Під час службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби дійсно отримав майно речової служби та в результаті незадовільного відношення до його збереження, самоусунення від контролю за його збереженням майно було ним втрачено.
ОСОБА_1 ознайомлений з наказом про притягнення його до матеріальної відповідальності, свою провину визнав та відшкодував частину заборгованості у сумі 108,36 грн.
Відповідач відзив на позов до суду не подав.
Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суді ОСОБА_3 від 05.02.2019 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду від 15.08.2019 року справу передано судді Багровій А.Г.
Ухвалою від 22.08.2019 року прийнято до провадження та продовжено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
Солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний на військову службу за мобілізацією 27.03.2015 року та направлений до військової частини польова пошта НОМЕР_2 та було зараховано до списків особового складу військової частини, призначено на посаду курсанта навчального батальйону та поставлено на всі види забезпечення (а.с.4).
20.04.2015 року солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину без поважних причин та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 12.06.2015р. №11-РС його було виведено в розпорядження командира військової частини (а.с.5).
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2018 р. №269 солдат ОСОБА_1 повернувся до військової частини та був зарахований на всі види забезпечення (а.с.6,7-8).
Під час перевірки наявності майна виданого у користування солдату ОСОБА_1 була виявлена нестача військового майна, яке було ним отримано та втрачено за час проходження служби по мобілізації.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2018 року №503 проведено службове розслідування за фактом відсутності речового майна, виданого у особисте користування солдату ОСОБА_1 .
Під час службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби дійсно отримав майно речової служби та в результаті незадовільного відношення до його збереження, самоусунення від контролю за його збереженням майно було ним втрачено.
Факт отримання майна солдатом ОСОБА_1 та його втрата підтверджується матеріалами справи: ордером на отримання майна №3117 (а.с.20), довідкою - розрахунком залишкової вартості майна речової служби від 09.11.2018р. (а.с.21) поясненнями ОСОБА_1 відібраними ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проведення службового розслідування (а.с.22).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 ознайомлений з наказом про притягнення його до матеріальної відповідальності, свою провину визнав та відшкодував частину заборгованості у сумі 108,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.11.2018 р. №815 (а.с.21,22).
На підставі Указу Президента України №271/2016 від 24.06.2016 року та у зв`язку з набранням законної сили вироку Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.08.2016 року по справі №480/815/16к солдат ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас (а.с.15-17).
За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що дійсно неправомірними діями відповідача під час недбалого виконання своїх службових обов`язків завдана шкода державі у вигляді нестачі інвентарного речового майна, яке було отримано та втрачено за час проходження служби по мобілізації, а тому заявлений позов слід задовільнити.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 10, 13, 19, 76-81, 141, 263-268, 274, 280-289, 354 ЦПК України,
Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його повного складення.
Повне рішення складено 22.10.2019 року.
Дані про учасників справи:
позивач Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ).
відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).
Суддя: А. Г. Багрова