Справа№329/1082/18
Справа 329/1082/18
Провадження №2/329/45/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р. смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Ломейка В.В., при секретарі Богдан І.І., за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт Чернігівка в режимі відеоконференції цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_3, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її користь та утримання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% від мінімального прожиткового мінімуму до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_5, 28.02.2017р.н. трирічного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13.10.2011 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Однією сімєю з відповідачем не проживають.

З моменту народження ОСОБА_5, 28.02.2017р. позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Добровільно відповідач не бажає сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання малолітньої доньки.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань не надала.

Представник позивача за договором адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах наполягав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суд не повідомив. Надав відзив на позовну заяву в якому з позовними вимогами не погоджується та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та абзац 4 пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в яких зазначено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. 19.12.2018 року Чернігівським районним судом Запорізької області видано судовий наказ у справі № 329/1083/18 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 03.12.2018р. та до досягнення дітьми повноліття. Зазначив, що з нього вже стягуються аліменти у максимально допустимому розмірі 50% від його заробітку, що виключає можливість стягнення з нього ще 25% додаткових відсотків його заробітної плати. Посилається на ч.4 ст. 84 СК України, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На даний час у нього склався складний фінансовий стан, викликаний відсутністю постійного місця працевлаштування та стабільного доходу, а також відсутністю у нього можливості сплачувати позивачці аліменти на її утримання (а.с. 24-25).

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти позову, посилаючись на те, що з ОСОБА_4 стягуються аліменти на трьох дітей згідно судового наказу виданого Чернігівським районним судом 19.12.2018 року у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку. Аліменти сплачує своєчасно, заборгованість по аліментам відсутня. Посилався на Закон України «Про виконавче провадження», де загальний розмір відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків, а отже з цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши доводи сторін, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що на момент подачі позову сторони знаходилися у шлюбі з 13.10.2011 року зареєстрованому Верхньотокмацькою сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ЖС № 103828 (а.с. 8), який 01.02.2019р. розірвано, що підтверджується рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області (рішення законної сили не набрало) (а.с.44).

Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС № 182082, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС № 244584, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС № 327812 (а.с.9-11).

На даний час позивач ОСОБА_3 знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею трирічного віку, тобто позбавлена можливості одержувати додатковий дохід.

На теперішній час діти проживають разом із позивачкою. Факт проживання неповнолітніх дітей з матірю, підтверджується довідкою про склад сім'ї позивачки, виданої Верхньотокмацьким старостинським округом Чернігівського району Запорізької області № 811 від 29.11.2018р. (а.с.12).

19.12.2018 року Чернігівським районним судом Запорізької області видано судовий наказ у справі № 329/1083/18 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 03.12.2018р. та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 26).

Відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно абзацу 4 пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Тобто, з відповідача вже стягуються аліменти у максимально допустимому розмірі 50% від його заробітку, що виключає можливість стягнення з нього ще 25% додаткових відсотків його заробітної плати.

Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України).

Таким чином, однією з умов призначення аліментів на утримання дружини є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Вказані обставини повинні бути доведені суду належними та допустимими доказами.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу.

Згідно наданої довідки Чернігівським районним центром зайнятості від 03.01.2019 року № 2 встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований як безробітній в Чернігівській районній філії Запорізького обласного центру зайнятості з 05.10.2018 року. За період з 05.10.2018 року по 31.12.2018 року дохід не отримував (а.с. 27).

Згідно наданими відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2018р. по 30.09.2018р. ОСОБА_4 доходів не отримував (а.с. 28).

На даний час у відповідача склався складний фінансовий стан, викликаний відсутністю постійного місця працевлаштування та стабільного доходу. Зазначене свідчить, що відповідач не в змозі сплачувати позивачці аліменти на її утримання, а також те, що з ОСОБА_4 вже стягуються аліменти у максимально допустимому розмірі 50% заробітної плати (доходу).

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку задоволенню не підлягає.

Ураховуючи, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Разом з тим, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 141, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 84 Сімейного кодексу України, ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 04.03.2019 року.

Суддя В.В. Ломейко