Постанова

Іменем України

14 березня 2019 року

м. Київ

справа № 446/1075/17

провадження № 61-41344св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»,

третя особа - директор філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» Тюшка Василь Михайлович,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року, у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - філія «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»), третя особа - директор філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» Тюшка В. М., про визнання незаконним та скасування наказу «Про преміювання» в частині ненарахування та невиплати премії, стягнення додаткової заробітної плати (щоквартальної премії).

Позовна заява мотивована тим, що починаючи з 01 жовтня 2012 року позивач обіймає посаду заступника начальника управління Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» (далі - Волинське ЛВ УМГ філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»).

26 квітня 2017 року директором філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» Тюшка В. М. було видано наказ «Про преміювання», згідно додатку 2 до якого, наказано здійснити нарахування та виплату премій за перший квартал 2017 року керівникам структурних підрозділів УМГ «Львівтрансгаз», їх заступникам, головним інженерам.

Даним наказом ОСОБА_4 було позбавлено щоквартальної премії за перший квартал 2017 року.

Посилаючись на незаконність позбавлення його премії, відсутність у наказі належного обґрунтування причин невиплати йому премії, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року, у складі судді Самсіна М. Л., позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ директора філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» Тюшка В. М. від 26 квітня 2017 року № 162 «Про преміювання» в частині ненарахування та невиплати премії за перший квартал 2017 року згідно додатку 2 до наказу заступника начальника Волинського ЛВ УМГ філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_4 Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» в користь ОСОБА_4: додаткову плату - щоквартальну премію за перший квартал 2017 року в розмірі 16 166 грн, понесені судові витрати у сумі 640 грн.

Рішення місцевого суду мотивоване відсутністю у протоколі від 26 квітня 2017 року, на підставі якого було видано спірний наказ, конкретної обставини, що стала причиною ненарахування позивачу щоквартальної премії. Пояснення відповідача щодо підставності депреміювання як альтернативи застосування дисциплінарного стягнення є необ'єктивним та таким, що порушує справедливий підхід до визначення як критерію відповідальності працівниками за допущені порушення, так і його матеріального заохочення у виді премії.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року рішення місцевого суду скасовано. У задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_4 допустив упущення в роботі, а саме - не вжив належних заходів для своєчасного виявлення та ліквідації наслідків перетину водовідводного каналу, що зафіксовано в акті проведення службової перевірки виникнення інциденту. У зв'язку з цим встановлений відповідачем 0% премії позивачу за квартал, в якому останнім не було дотримано вимог посадової інструкції, а саме не було забезпечено надійну роботу магістральних газопроводів в межах Кам'янка-Бузького промислового майданчика, - є законним та відповідає встановленому ПАТ «Укратрансгаз» порядку.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Касаційна скарга мотивована тим, що так як самим роботодавцем не було констатовано порушення позивачем трудової дисципліни, оскільки він не притягувався до дисциплінарної відповідальності, встановлення такої обставини апеляційним судом є безпідставним.

Заявник посилається на те, що поза увагою суду апеляційної інстанції була залишена обставина покладення обов'язків охорони магістральних газопроводів на спеціалізоване підприємство, чим, на думку позивача, підтверджується відсутність підстав для покладення на нього відповідальності за їх неналежне виконання.

Доводом касаційної скарги є також те, що судом не досліджувалось питання причин ненадання ОСОБА_4 пояснень з приводу існування порушень та не з'ясовано, які саме нормативно-правові акти визначають умови та порядок виплати премій та чи було їх дотримано відповідачем при виданні оспорюваного наказу.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач посилається на правомірність висновків апеляційного суду, що відповідають обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам. У зв'язку з цим просить касаційну скаргу залишити без задоволення як необґрунтовану, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Установлено, що наказом УМГ «Львівтрансгаз» НАК «Нафтогаз України» від 01 жовтня 2012 року ОСОБА_4 переведено на посаду заступника начальника управління Волинського ЛВ УМГ філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Згідно акту проведення службової перевірки виникнення інциденту - перетин водовідвідного каналу на МГ КЗУ-I Ду 1000 від 14 березня 2017 року, посадові особи Волинського ЛВУМГ, зокрема: начальник управління, заступник начальника управління, головний інженер не запобігли та не попередили потенційну загрозу, не забезпечили надійну роботу магістральних газопроводів в межах діяльності Кам'янка-Бузького ПМ, також заступником начальника управління не дотримано вимог посадової інструкції (абзац 3 пункту 4.2.1.1), а саме, не забезпечено надійну роботу магістральних газопроводів в межах Кам'янка-Бузького промислового майданчика. Директору УМГ «Львівтрансгаз» рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення до начальника Волинського ЛВ УМГ ОСОБА_6 та його заступника ОСОБА_4

Відповідно до протоколу засідання комісії УМГ «Львівтрансгаз» з розгляду питань щодо преміювання працівників від 26 квітня 2017 року, ухвалено, крім іншого, визначити розмір премії заступнику начальника Волинського ЛВ УМГ ОСОБА_4 0,00 грн, як розподілених комісією ПАТ, так і комісією УМГ.

На підставі даного протоколу директором філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» Тюшко В. М. видано наказ від 26 квітня 2017 року № 162 «Про преміювання», згідно додатку 2 до якого, зокрема, заступнику начальника Волинського ЛВ УМГ ОСОБА_4 визначено розмір премії за перший квартал 2017 року в сумі 0,00 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 вказував на невмотивоване позбавлення його премії за перший квартал 2017 року. Зазначав, що за вказаний період Волинським ДВ УМГ філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» були виконані необхідні ключові показники фінансово-господарської діяльності, не було нещасних випадків, в тому числі зі смертельними наслідками, пов'язаних з виробництвом, дисциплінарних стягнень до нього не застосовувалось. Наведеним обґрунтовував відсутність підстав, визначених положенням про щоквартальне преміювання, для встановлення йому премії у розмірі 0 %.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати та передбачено, що до неї входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно частин першої та другої статті 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Аналогічні за змістом положення також закріплено у статті 97 КЗпП України.

З досліджених доказів, наявних у матеріалах справи, судом установлено, що у ПАТ «Укртрансгаз» діє система преміювання, що передбачена Колективним договором.

Так, відповідно до пункту 4.16 Колективного договору на 2016-2018 роки передбачено, що преміювання працівників за виконання основних техніко-економічних показників виробничо-господарської діяльності та щоквартальних виробничих завдань здійснюється щоквартально, згідно з чинним в Товаристві (філіях) Положенням про преміювання за погодженням з профспілковою організацією (а. с. 37).

При цьому, згідно Положення про щоквартальне преміювання керівників номенклатурних посад (керівників управлінь, начальника відділення, їх заступників, головних інженерів) структурних підрозділів філії «УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 31 березня 2016 року (далі - Положення філії про преміювання), діючого на момент видання оспорюваного наказу, Комісія з питань преміювання працівників Філії розглядає проекти розподілу коштів на преміювання та визначає розміри преміювання начальників структурних підрозділів Філії, їх заступників та головних інженерів, ухвалює рішення і оформляє його протоколом; на підставі протоколу Комісії щоквартально не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним кварталом, видається наказ Філії про преміювання начальників структурних підрозділів Філії, їх заступників, головних інженерів із зазначенням розміру премії кожного (а. с. 47).

Водночас, пунктом 4.9 Положення філії про преміювання передбачено, що за квартал, в якому було допущено або виявлено упущення в роботі, премія не нараховується і не виплачується.

При цьому переліку упущень, за наявності яких премія не нараховується, Положення філії про преміювання не містить

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд, на підставі належним чином досліджених доказів, обґрунтовано виходив з того, що визначення позивачу розміру премії у 0 % є наслідком допущеного ним упущення в роботі, яке виявилось у тому, що останній, поряд з іншими посадовими особами, не дотримався вимог посадової інструкції та не запобіг і не попередив потенційну загрозу, не забезпечив надійну роботу магістральних газопроводів в межах діяльності Кам'янка-Бузького промислового майданчика, що було зафіксовано в акті проведення службової перевірки виникнення інциденту - перетин водовідводного каналу на МГ КЗУ-I Ду 1000 від 14 березня 2017 року.

Покладення на спеціалізоване підприємство обов'язку щодо охорони магістральних газопроводів, на підставі укладеного договору, не звільняє ОСОБА_4, як посадову особу, від виконання ним обов'язків, визначених його посадовою інструкцією. У зв'язку з цим відповідний довід касаційної скарги колегією суддів не приймається.

Посилання у касаційній скарзі на необхідність витребування в позивача пояснень є безпідставним, оскільки ненарахування премії не є видом дисциплінарного стягнення, а тому в даному випадку пояснення від працівника роботодавцем не вимагається.

Виходячи з вищевикладеного, при вирішенні вказаної справи апеляційний суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, на його правильність не впливають та не свідчать про порушення апеляційним судом норм процесуального права або про неправильне застосування ним норм матеріального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В.В. Пророк

І.М. Фаловська