Справа № 138/1255/17
Провадження №:2-о/138/1/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 квітня 2019 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю секретаря: Політанської Т.М.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Тиврівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме встановлення фактів того, що померла ОСОБА_3 є рідною матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; що померлий ОСОБА_5 є рідним батьком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; що померла ОСОБА_4 є рідною матір`ю ОСОБА_6 . А також про встановлення фактів неправильності актових записів, а саме, що у актовому записі № 94 від 17 березня 1978 року про народження ОСОБА_4 допущено неправильність запису «українка» замість «полька» в графі щодо національності матері ОСОБА_7 ; що у актовому записі № 94 від 17 березня 1978 року про народження ОСОБА_4 допущено неправильність запису «українець» замість «поляк» в графі щодо національності батька ОСОБА_8 ; що в актовому записі № 5 від 24 вересня 1996 року про шлюб ОСОБА_4 допущено неправильність запису «українка» замість «полька» в графі щодо національності дружини ОСОБА_4 ; що в актовому записі № 6 від 10 березня 1947 року про народження ОСОБА_6 допущено неправильність запису «українка» замість «полька» в графі щодо національності матері ОСОБА_9 ; що в актовому записі № 16 від 19 березня 1976 року про шлюб ОСОБА_6 допущено неправильність запису «українець» замість «поляк» в графі щодо національності чоловіка ОСОБА_6 ; та внесення відповідних змін в зазначені актові записи.

Заява обґрунтована тим, що прапрадід заявника ОСОБА_10 та прапрабаба заявника ОСОБА_11 були польської національності. Їхня дочка ОСОБА_12 також була по національності полька і була хрещена у Римо-католицькій парафії м. Мурафа. Разом з тим, у зв`язку з історичними та політичними процесами тих років у Радянському Союзі, репресіями та фізичним знищенням осіб польської національності, записи про національність прапрадіда та прапрабаби заявника у актовому записі про народження прабаби заявника ОСОБА_4 не відповідають дійсності і були змінені з поляк та полька на українець та українка відповідно. Також були спотворені відомості в актовому записі про народження ОСОБА_4 , а саме ім`я матері змінено з ОСОБА_13 на ОСОБА_14 , а ім`я та по батькові батька змінено з ОСОБА_15 на ОСОБА_16 , що унеможливлює підтвердження факту родинних відносин між прабабою заявника та її батьками. Усі документи, що підтверджують належність прапрадіда, прапрабаби та прабаби заявника до польської національності, а також уточнюють їх імена та по батькові, знищені, а тому заявник не має можливості встановити дані юридичні факти іншим шляхом, окрім звернення до суду.

24.09.1996 прабаба заявника ОСОБА_12 одружилась з ОСОБА_18 , однак не змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_17 на ОСОБА_19 , а користувалась своїм паспортом на прізвище Кравенська і в свідоцтві про смерть також зазначена як ОСОБА_17 . Крім того його прабаба ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина (його діда) - ОСОБА_6 в актовому записі про народження якого вона також помилково вказана як «українка» замість «полька», та прізвище її також було вказане помилково замість « ОСОБА_17 » - « ОСОБА_19 ». Внаслідок подальшого помилкового внесення відомостей до різних актових записів національність діда заявника ОСОБА_6 також невірно зазначено як «українець». Проте фактично його пращури були поляками, зберегли мову, релігійні і культурні звичаї польського народу, були хрещені та одружені в костелі.

Заявник зазначає, що дані обставини унеможливлюють відновлення національності заявника та членів його сім`ї та позбавляють можливості підтримувати сімейні традиції, виховувати дітей в національному дусі, а також отримати «Карту поляка». Враховуючи вище викладене заявник був вимушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_20 . заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити. Пояснила, що під час репресій того часу було втрачено багато документів, що підтверджують національність людей, в тому числі заявника та його рідних. В той час відбувалися репресії за сповідування польських традицій та визнання своєї національності, що також стало підставою того, що в подальшому члени цієї сім`ї зазначали свою національність як українці. На даний час відпала необхідність захищати своїх нащадків від репресій, а тому заявник бажає відновити свою національність, що неможливо без встановлення даних юридичних фактів та внесення змін у відповідні актові записи.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились. Подали до суду заяви, в яких просять розгляд справи провести у їх відсутність, щодо вирішення заявлених вимог покладаються на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в судовому засіданні підтвердили факти родинних відносин, які бажає встановити заявник, в тому, що ОСОБА_3 , є рідною матір`ю ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 , є рідним батьком ОСОБА_4 ; а ОСОБА_12 ОСОБА_23 , в свою чергу є рідною матір`ю ОСОБА_6 . Зазначили, що вказані особи за національністю поляки, проте в документах були зазначені як українці помилково.

Заслухавши представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав:

відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами 1, 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно свідоцтв про смерть: ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_24 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.3,4).

Згідно копії паспорта, виданого в 1938 році, ОСОБА_25 по національності полячка (а.с.5).

Згідно копії паспорта, виданого в 1938 році, ОСОБА_5 по національності поляк (а.с.6).

Надані заявником копії свідоцтва шлюбу та свідоцтво хрещення Римсько-католицької парафії, суд не бере до уваги, оскільки вони складені іншою мовою і їхній переклад відсутній (а.с.7,8).

Як вбачається зі свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_24 та ОСОБА_9 , (а.с.9).

Згідно копії актового запису про народження ОСОБА_26 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками є ОСОБА_24 та ОСОБА_12, обоє за національністю українці (а.с.44).

ОСОБА_24 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 24.09.1996, при цьому ОСОБА_4 змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_19 », що підтверджується копією актового запису, згідно якого вони обоє за національністю українці (а.с.26,46).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_8 , національність українець, та ОСОБА_7 , національність українка (а.с.10).

Згідно копії відновленого актового запису про народження ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обоє за національністю українці (а.с.45).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_6 та ОСОБА_28 зареєстрували шлюб 19.03.1976, в зв`язку з чим ОСОБА_28 змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_19 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, та копією актового запису, згідно якого вони обоє за національністю українці (а.с.25,36-37,38).

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є ОСОБА_6 , національність українець, та ОСОБА_30 , національність українка (а.с.22).

ОСОБА_29 змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_19 на ОСОБА_31 , оскільки 08.08.1998 зареєструвала шлюб з ОСОБА_22 (а.с.24).

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є ОСОБА_22 , національність українець, та ОСОБА_21 , національність українка (а.с.23).

Експертним висновком №056/367-d від 26.05.2017 Українського бюро лінгвістичних експертиз підтверджується, що різне написання імені по батькові у різних документах наданих для експертизи є ідентичними (а.с.190).

Факти родинних відносин, які просить встановити заявник підтверджуються також показами свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 наданими в судовому засіданні.

Тобто, як встановлено судом, внаслідок записів імені по батькові в різних актових записах з помилками заявник не може іншим шляхом підтвердити родинні відносини в тому, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , є рідною матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є рідним батьком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; а ОСОБА_12 ОСОБА_23 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Зазначення національності у паспорті громадянина було обов`язковим відповідно до Постанови від 27.12.1932 N 1917 "Про встановлення єдиної паспортної системи по Союзу РСР та обов`язкової прописки паспортів", яка діяла до 1992 р. Зазначення національності громадянина України у паспорті громадянина України не передбачається з часу запровадження паспортів громадянина України у 1992 р. відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26.06.92 N 2503-XII "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження" .

Щодо зазначення національності в актових записах цивільного стану, на час прийняття згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України 1995 р. діяла Інструкція про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджена Міністром юстиції УРСР від 29.12.84 N 22/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 19.04.94 N 15/5), яка передбачала фіксацію "громадянства та національності" батька і матері в актовому записі та свідоцтві про народження дитини. Вказана Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5.

Правила державної реєстрації актів громадянського стану в Україні у первинній редакції, затвердженій наказом від 18.10.2000 N 52/5 , передбачали фіксацію національності в разі, якщо вона зазначена в паспорті або паспортному документі. Проте бланк свідоцтва про народження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.2002 N 1367 не передбачав зазначення національності батьків. З 2004 р. у зв`язку з набуттям чинності Сімейним кодексом України від 10.01.2002 N 2947-III, зазначення національності батьків у свідоцтві про народження дитини не передбачено Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні у редакції 2003 р. , чинною (із змінами) на цей час, а також формами актових записів цивільного стану та свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 N 1025.

Прохання заявника про встановлення неправильності актових записів та внесення змін до актових записів цивільного стану щодо національності заявника та його рідних, ґрунтується на роз`ясненнях, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 N 12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану".

Однак, суд вважає, що посилання заявника на положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 N 12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" є невірними, оскільки згадана Постанова, на даний час не відповідає чинному законодавству України, яким зазначення національності особи в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану не передбачено. Враховуючи, що зазначена постанова була прийнята понад 20 років тому, тобто до прийняття Конституції України та чинних Цивільного, Сімейного, Цивільного процесуального кодексів України та КАС України, дана Постанова не може братися до уваги.

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність.

Відмова від фіксації в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону "Про національні меншини в Україні", відповідно до якої громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Національна належність особи, таким чином, є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою. Фіксація факту національності особи у документі, що посвідчує особу, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

З таким висновком узгоджується позиція Верховного Суду України щодо неможливості встановлення в судовому порядку фактів щодо належності особи до певної національності (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення).

Внесення змін до актових записів цивільного стану щодо національності особи, як і інших змін, провадиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до статті 22 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" за наявності достатніх підстав.

Тобто, про внесення відомостей щодо національності особи чи їх виправлення заявник в першу чергу мав звернутися до відповідного органу ДРАЦС з вимогою про встановлення (зміну) національності особи в актових записах цивільного стану. В разі ухвалення відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану звертатися до суду, проте в даному випадку заявником не надано ніяких підтверджуючих доказів таких дій.

Крім того, заявник просить внести зміни до актових записів цивільного стану, які відображають певні особисті немайнові права померлих осіб, тобто просить змінити персональні дані померлих осіб, власна воля яких щодо цих питань не може бути встановлена. В даному випадку віднесення особи до певної національності є правом громадянина, яке за своєю природою реалізується за власним волевиявленням особи і не успадковується.

Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, покази свідків, суд вважає, що вимоги щодо встановлення юридичних фактів родинних відносин слід задовольнити. Проте, в задоволенні вимог щодо встановлення фактів неправильності актових записів та внесення змін до них слід відмовити.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 10, 13, 81, 89, 258, 259, 263-268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити частково.

Встановити юридичний факт в тому, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , є рідною матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити юридичний факт в тому, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є рідним батьком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Встановити юридичний факт в тому, що ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною матір`ю ОСОБА_6 .

В решті заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10.04.2019.

Суддя: