Справа № 473/490/19
РІШЕННЯ

іменем України

"15" березня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2019 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14716,4 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 15.12.2012 року був укладений кредитний договір № NKСTF310201046 відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 19609.88 грн. на строк до 14.01.2016 року (включно), а останній зобовязався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів в сумі 531,02грн., з 30.04.2013року -805,56грн. в строк з 25 по 29 число кожного місяця, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,12% на рік від суми залишку заборгованості, щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту (комісія) у сумі 274,54 грн., а також інші витрати згідно умов договору.

Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач ОСОБА_1, незважаючи на це, порушив його, оскільки своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, комісію, внаслідок чого станом на 27.12.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 14716,40 грн., яка складається з:

-заборгованості за кредитом у сумі 4752,95 грн.;

-заборгованості за процентами у сумі 2,01 грн.;

-заборгованості по комісії у сумі 805,71 грн.;

-пені у сумі 7978,76 грн.;

- штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 696,97 грн. (процентна складова).

В судовому засіданні представник позивача не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився повторно, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовної заяви частково.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 15.12.2012 року був укладений кредитний договір № NKСTF310201046, в якому сторони узгодили всі його умови.

Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (далі Умов).

Відповідно до договору Банк зобовязався надати та в подальшому надав позичальнику на споживчі потреби кредитні кошти в сумі 19609.88 грн. на строк до 14.01.2016 року (включно).

Зі своєї сторони позичальник зобовязався щомісячно (в період з 25 по 29 число кожного місяця) частинами повертати кредит в сумі 531,02грн., з 30.04.2013року -805,56грн. (щомісячний платіж), що включає отриманий кредит, проценти за користування ним в розмірі 0,12% на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту (комісію) в сумі 274,54 грн.

Згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобовязань позичальником є сплата ним Банку пені, штрафів відповідно до Умов (п.п. 5.1, 5.3).

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.

З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, а також винагороду в порядку та строки відповідно до заяви останнього , проте свої зобовязання не виконав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з цим станом на 27.12.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 14716,40 грн., яка складається з:

-заборгованості за кредитом у сумі 4752,95 грн.;

-заборгованості за процентами у сумі 2,01 грн.;

-заборгованості по комісії у сумі 805,71 грн.;

-пені у сумі 7978,76 грн.;

- штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 696,97 грн. (процентна складова).

Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно п. 2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг за порушення зобовязань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених цими Умовами.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15.

Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобовязань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.

За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня.

Також виходячи із правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 20.02.2019 року справа №666/4957/15-ц згідно якої комісія за обслуговування кредитом та інші обовязкові платежі, які не повязані із послугами кредитування, не стягується.

Пунктом кредитного договору передбачено щомісячну сплату винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 274,54 грн., що суперечить положенням статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки у кредитному договорі не зазначено, які саме послуги за кредитним договором надаються споживачу.

За положенням ч.5 ст.11, ч.1, 2, 5, 7 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема в положеннях, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Згідно з ч.4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за дії, які не є послугами у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону є нікчемними, а тому не підлягає стягненню комісія в сумі 805,71грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню 1662,24 грн. судового збору (1921 грн. (сплачений судовий збір) х 86,53 % (відсоток задоволених позовних вимог))

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рахунок 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитом 4752,95 грн., за процентами 2,01грн., пеню всумі 7978,76 грн., а всього у сумі 12733,72 грн. (дванадцять тисяч сімсот тридцять три гривні сімдесят дві коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» (рахунок 3111, МФО 305299, ) судові витрати в сумі 1662,24 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят дві грн. двадцять чотири коп.).

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: О.Є.Старжинська