У Х В А Л А

19 березня 2019 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/6232/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги Білоцерківського районного територіального центру надання соціальних послуг

на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

в складі судді Ярмола О.Я.

від 01 березня 2019 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України,

у справі №357/1630/19 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

за позовом ОСОБА_2

до Білоцерківського районного територіального центру надання соціальних послуг

про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2019 позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій одночасно просив відстрочити сплату судового збору.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору вказував на те, що Білоцерківський районний територіальний центр надання соціальних послуг (далі - Центр) є бюджетною організаціє та фінансується за рахунок районного бюджету, яким не передбачено видатки на сплату судового збору.

Посилаючись на фінансовий стан, просив з підстав, передбачених ч. 1 ст. 136 ЦПК України, відстрочити сплату судового збору та стягнути судовий збір під час ухвалення рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами, вважаю, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами (далі - Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суд з урахуванням майнового стану сторони може відстрочити сплату судового збору за клопотанням такої сторони з підстав, які наведені в статті 8 Закону.

Однак, апелянтом у відповідності до вимог закону не надано доказів тяжкого майнового стану та відсутності коштів на сплату судового збору, в яких буде відображено доходи відповідача за минулий рік для визначення того, чи перевищує судовий збір 5 відсотків розміру річного доходу, якими є довідка з податкових органів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Центр фінансується з районного бюджету, яким не передбачено видатки на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення сплати судового збору в силу ст. 136 ЦПК України та ст. 8 закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та наявності правових підстав для залишення апеляційної скарги без руху, у зв'язку з тим, що в порушення п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 статті 6 Закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом як майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), так і немайнового характеру (скасування наказу, поновлення на роботі).

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково та скасовано наказ про звільнення, поновлено позивача на роботі, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 14 005,12 грн.

Ураховуючи викладене, при зверненні позивача до суду з позовом за позовні вимоги, які задоволено судом, підлягав би сплаті судовий збір у сумі 2 305,20 грн (дві вимоги немайнового характеру 1 536,80 грн (768,40+768,40) та за вимогу немайнового характеру 768,40 грн) .

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Отже, при зверненні відповідача до суду з апеляційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2019 підлягає сплаті судовий збір у сумі 3 457,20 грн (2305,20х150%).

З огляду на викладене, Білоцерківському районному територіальному центру надання соціальних послуг необхідно сплатити судовий збір у сумі 3 457,20 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Солом'ян. р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 0024; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Крім того, звертаємо Вашу увагу, що відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оригіналдокументу про сплату (доплату) судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Білоцерківського районного територіального центру надання соціальних послуг про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Білоцерківського районного територіального центру надання соціальних послуг на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2019 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: https://court.gov.ua.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.Ф. Мазурик