Справа № 643/8750/19
Провадження № 2/643/3767/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019

10 червня 2019 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 175 ЦПК України.

За умовами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин , якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З тексту позовної заяви вбачається, що відповідач зареєстрований в Республіці Польща та є її громадянином, місце фактичного його проживання позивачу невідоме.

З боку позивача жодних доказів підсудності даної справи Московському районному суду м. Харкова не надано.

За умовами ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

У відповідності до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-754/0/4-13 від 16 травня 2013 року, наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Зі змісту зазначених статей вбачається, що для регулювання наслідків шлюбу правом України, необхідно встановити обставину останнього спільного місця проживання подружжя на її території, при умові, що один із них продовжує проживати на території України.

Так, до матеріалів позову додано Довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , згідно якої станом на 29.01.2019 місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, позивачем до позову не додано жодних доказів на підтвердження того, що останнє спільне місце проживання подружжя було в Україні.

Крім того, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що перебачено п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Однак, вказані дані позивачем не зазначені у позові, доказів не надано.

За таких обставин, позивачеві слід надати докази останнього спільного проживання подружжя на території України, вказати попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

Попередити позивача, що у разі не усунення недоліків протягом зазначеного часу позов буде визнано неподаним та йому повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова