Справа № 346/803/19
Провадження № 2/346/1026/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого-судді Веселова В.М.,

секретаря Максимюк М.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Малий Гвіздець, по вул. Шевченка, 1, Коломийського району, належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був її батько ОСОБА_7, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності та випискою з інвентаризаційних матеріалів.

Станом на 01.07.1990 року в даному житловому будинку проживали: ОСОБА_7, її батько; ОСОБА_2, його дружина та її мати; ОСОБА_3, його дочка та її рідна сестра; ОСОБА_4, його дочка та її рідна сестра; ОСОБА_6 ( ОСОБА_8) ОСОБА_9, його син та її рідний брат; ОСОБА_5, його дочка та її рідна сестра, а також вона, ОСОБА_1. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів у господарстві проживали вказані особи, то кожному з них належить по 1/7 частині зазначеного будинку.

18.12.2014 року помер її батько ОСОБА_7. Останній за життя залишив заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1, тобто позивачці. Спадщину за заповітом після смерті батька вона прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини у визначений законом термін. Крім неї, спадкоємцем на обовязкову частку у спадщині померлого є його дружина, та її мати ОСОБА_2, яка відмовилася від спадщини, подавши відповідну заяву у визначений законом термін.

З метою оформлення спадщини після смерті батька вона звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у звязку з тим, що право власності зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_7, а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, та згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлого припинилося з моменту його смерті. Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: с. Малий Гвіздець, вул. Шевченка, 3, Коломийського району Івано-Франківської області.

В судове засідання позивачка подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали до суду заяви, в яких вимоги позовної заяви визнали та просили справу слухати у їхній відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідачів, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

05.02.1972 року одружились ОСОБА_11 та ОСОБА_12, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Павлюк», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АБ № 168770 від 05.02.1972 року (а.с. 28).

18.11.1979 року народилася ОСОБА_13, актовий запис № 47 від 01.12.1979 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІНМ № 250495, яка 07.11.2001 року одружилась з ОСОБА_14 та змінила прізвище на «Микитюк», актовий запис № 15, про що свідчить свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 074662(а.с.32).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 05.11.1988 року, виданого виконкомом Коломийської районної ради, в цілому будинковолодіння, що складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Малий Гвіздець, по вул. Леніна, 6, дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_11 (а.с.7).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Старогвіздецької сільської ради 26.02.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17, (дублікат якого посвідчено 03.02.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4), ОСОБА_7 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, майнові права та обовязки, які належать йому на момент складання цього заповіту, а також майнові права та обовяки, які належатимуть йому у майбутньому, заповів ОСОБА_1, яка є позивачкою по даній справі (а.с.27).

18.12.2014 року помер ОСОБА_7, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 196128 (а.с.26).

Згідно довідки Старогвіздецької сільської ради № 12/02.2-20 від 02.02.2015 року ОСОБА_7 належить житловий будинок, що знаходиться в с. Малий Гвіздець, по вул. Т.Шевченка, 3 (колишня Леніна, 6), та земельні ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 039367 від 04.12.1996 року. Тип двору колгоспний, в якому станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку проживали: голова сімї (її батько) ОСОБА_7, ОСОБА_2 його дружина (її мати); ОСОБА_15 дочка; ОСОБА_16 дочка; ОСОБА_9 син; ОСОБА_13 дочка; ОСОБА_17 дочка. На момент смерті ОСОБА_7 в даному господарстві були зареєстровані та проживали: його дружина ОСОБА_2, дочка ОСОБА_5, дочка ОСОБА_1, зять ОСОБА_14, онука ОСОБА_18, онук ОСОБА_19, онук ОСОБА_20. Заповіт від імені ОСОБА_7, посвідчений виконавчим комітетом Старогвіздецької сільської ради 26.02.2010 року № 17, не змінювався і не скасовувався (а.с.25).

Після смерті батька відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з 1/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Малий Гвіздець, вул. Шевченка, 3, Коломийського району.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 прийняла позивачка, подавши заяву про прийняття спадщини у визначений законом термін, про що свідчить копія заяви до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори № 173 від 25.02.2015 року (а.с. 33).

Мати позивачки ОСОБА_2 відмовилася від належного їй права на обовязкову частину у спадщині, що залишилися після смерті її чоловіка ОСОБА_7, на користь спадкоємця згідно вищевказаного заповіту ОСОБА_1, подавши відповідну заяву до Першої Коломийської райдержнотконтори № 174 від 25.02.2015 року (а.с. 34).

З метою оформлення спадщини позивачка ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_7, частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не було виділено (а.с. 36).

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України: "У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду". Частиною 1 статті 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що: частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За таких обставин, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Згідно ч.1 п.11ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності дост.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Крім позивачки, спадкоємцями першої черги є відповідачі по справі, діти та дружина померлого, які на власність у бувшому селянському дворі не претендують і не заперечують щодо визнання права власності на спадкове майно в цілому за позивачкою.

Згідно даних технічного паспорту, в с. Малий Гвіздець, по вул. Шевченка, 1, (бувша Леніна,6) Коломийського району Івано-Франківської області розташовані: житловий будинок «літ. А», літня кухня «літ. Б», стайня «літ. В», навіс « літ. Г», стайня «літ. Д», стайня «літ. Є», комора «літ. Е», навіс «літ. Ж», вбиральня «літ. З», криниця «№ 1», огорожа «№ 2, № 3» (а.с. 8-10).

Згідно звіту про оцінку майна від 14.02.2019 року, вартість вищевказаного житлового будинку та господарських будівель і споруд становить 176 377,00 грн. (а.с. 17-24).

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16,328,346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України та, керуючись ст.ст.197-200,206 ч.1,247 ч.2 ,239,263,264,265,268,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, жителькою с. Малий Гвіздець, вул. Шевченка, 1, Коломийського району Івано-Франківської області, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: с. Малий Гвіздець, вул. Шевченка, 1, Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20 березня 2019 року.

Суддя Веселов В. М.