Ухвала
Іменем України

30 травня 2019 року
м. Київ

справа № 335/6149/13-ц

провадження № 61-9903ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 14 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровськоговідділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області Панасенко Катерини Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просив: поновити строк для подання скарги до суду; визнати неправомірнимидії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області (далі Дніпровське ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області) Панасенко К. О. щодо його неналежного повідомлення про відкриття виконавчого провадження № 48110859 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 860 459,84 грн; скасувати постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 48110859 від 13 липня 2015 року, про опис та арешт майна боржника від 18 липня 2018 року, про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні від 19 липня 2018 року, які були винесені в рамках виконавчого провадження № 48110959, відкритого на підставі виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя у справі № 335/6149/13-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 860 459,84 грн.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець не повідомив його про відкриття виконавчого провадження у строки та у спосіб, встановлені законом, чим позбавив права на добровільне виконання рішення суду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 14 лютого 2019 року поновлено строк ОСОБА_1 для подання скарги на дії державного виконавця. В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровське ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Панасенко К. О. в цій справі відмовлено.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що 27 липня 2015 року ОСОБА_1 особисто надав до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області довідку Центрального об`єднаного військового комісаріату м. Запоріжжя про його мобілізацію № 1/1153 від 03 березня 2015 року. Тобто боржник був обізнаний про відкриття виконавчого провадження. Крім того, 23 липня 2015 року постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить копія реєстру та журналу вихідної кореспонденції. Отже, державним виконавцем дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження».
Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 14 лютого 2019 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що доводи заявника не ґрунтуються на законі та доказах, наявних в матеріалах справи, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням норм процесуального законодавства.

13 травня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Орджнікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 14 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що матеріали виконавчого провадження № 48110859 не містять доказів, які б свідчили про отримання ним копії постанови про відкриття виконавчого провадження. Тому державний виконавець не мав права застосовувати засоби примусу та вчиняти виконавчі дії, у зв`язку з чим винесені ним постанови про арешт коштів боржника, про опис та арешт майна боржника, про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні не ґрунтуються на законі та підлягають скасуванню.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження,

надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про

відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову

про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у

виконавчому документі.

Судами встановлено, що на виконанні у Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 48110959 з примусового виконання виконавчого листа № 335/6149/13-ц, виданого 17 січня 2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 860 459,84 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику з додержанням вимог Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується дослідженими судами доказами.

Виходячи з викладеного, відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про відкриття виконавчого провадження в установленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії»)

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 14 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області Панасенко Катерини Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук
С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов