Справа № 182/2526/19
Провадження № 2-о/0182/102/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.05.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О.В.

секретаря - Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 12.04.2019 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 2-3), який згодом уточнювала (а.с. 17-18), остаточно просила суд встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 11.08.1978 року та свідоцтва № НОМЕР_2 від 29.06.1979 року про навчання в Нікопольському учкомбінаті Дніпропетровського учкомбінату та присвоєнні кваліфікації бухгалтер промисловості, посилаючись на наступні обставини.

Її дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 »

У березні 2019 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою призначення пенсії за віком. Нею було подано разом з іншими документами трудову книжку, свідоцтво про освіту.

При розгляді наданих нею документів було встановлено, що у її паспорті, свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб та інших документах її ім`я зазначено як « ОСОБА_5 », а у трудовій книжці та свідоцтві про освіту її ім`я на російській мові зазначено як « ОСОБА_6 », що не є тотожнім.

Вона ніколи не звертала увагу на ці розбіжності, про їх наявність дізналася лише при зверненні до відповідних органів для призначення пенсії та вважає, що такі помилки в написанні її імені були викликані у зв`язку з неправильним перекладом самого імені з російської на українську мову.

Через наявність зазначеної помилки у трудовій книжці та свідоцтві про освіту, вона не може оформити пенсію, тому змушена звернутися з вказаною заявою до суду.

Ухвалою про відкриття провадження від 23.04.2019 року заява прийнята до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересованій особі був встановлений строк 15 днів з дня отримання такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань та відзиву до суду не надійшло.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 28).

Від представника заінтересованої особи, Н. С. Землянухіної на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить справу розглядати без участі заінтересованої особи та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 18).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_2 », 07.07.1979 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 6-7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим Погранічною сільською радою Єрмаковського району Павлоградської області у Казахстані, ім`я заявника зазначено на російській мові, як « ОСОБА_7 » (а.с. 6).

Відповідно паспорту серії НОМЕР_4 , виданим Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 23.12.1999 року, прізвище заявника вказано « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ім`я « ОСОБА_5 », по-батькові « ОСОБА_8 », на звороті російською мовою зазначено « ОСОБА_9 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-10).

Згідно копії картки платника податків, виданої Нікопольською об`єднаною державною податковою інспекцією від 01.09.2017 року, заявника вказано « ОСОБА_1 » (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва № 833223 від 29.06.1978 року про навчання в Нікопольському учкомбінаті Дніпропетровського учкомбінату та присвоєнні кваліфікації бухгалтер промисловості , заявника російською мовою вказано як « ОСОБА_10 » (а.с. 8).

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 11.08.1978 року, заявника російською мовою вказано як « ОСОБА_9 » (а.с. 4). У вказаній трудовій книжці виправлено прізвище заявника з « ОСОБА_2 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », внесено 02.11.1979 року запис на російській мові - «фамилия изменена на Живица на основании свідетельства о браке НОМЕР_5 от 07.07.1979 Никопольского загса, що відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції україни, міністерства мосоціального захисту населення України № 58 29.07.1993 року.

Заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою призначення їй пенсії за віком. Заявником було подано разом з іншими документами трудову книжку, свідоцтво про освіту.

При розгляді наданих документів були встановлені зазначені розбіжності у написанні імені заявника, у зв`язку з чим остання позбавлена можливості оформити пенсію відповідно до її трудового стажу.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови,суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням,повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження.

Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документа.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 11.08.1978 року, заповнена російською мовою на ім`я « ОСОБА_9 » та свідоцтво № НОМЕР_2 від 29.06.1978 року про навчання в Нікопольському учкомбінаті Дніпропетровського учкомбінату та присвоєнні кваліфікації бухгалтер промисловості, що заповнено російською мовою на ім`я « ОСОБА_10 » належить саме заявнику ОСОБА_1 .

Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в зазначенні відомостей в трудовій книжці, не може в повному обсязі реалізувати свої права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_9 підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Керуючись ст.ст. 293, 315- 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження - м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 26) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 11.08.1978 року, заповненої російською мовою на ім`я « ОСОБА_9 » та свідоцтва № НОМЕР_2 від 29.06.1978 року про навчання в Нікопольському учкомбінаті Дніпропетровського учкомбінату та присвоєнні кваліфікації бухгалтер промисловості, заповненого російською мовою на ім`я « ОСОБА_10 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Рунчева