Ухвала

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 370/239/13-ц

провадження № 61-3205ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, заінтересована особа: державний виконавець Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Коваленко Наталія Іванівна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, заінтересована особа: державний виконавець Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І.

Скарга мотивована тим, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 24 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів у сумі 30 562,81 грн та неустойку у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у розмірі 135 962,73 грн. 15 жовтня 2013 року Макарівським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 370/239/13-ц та в подальшому відкрито виконавче провадження № 40678488. Постановою державного виконавця Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. від 10 серпня 2018 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Заявник зазначала, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є незаконною, оскільки державним виконавцем не здійснено всіх заходів щодо розшуку майна або коштів боржника, не вжито заходів для примусового виконання судового рішення, а саме, не позбавлено боржника права керування автомобілем, не заборонено йому виїзду за кордон. Вказує, що державний виконавець не звернувся до правоохоронних органів із заявою про відкриття кримінального провадження щодо боржника за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей. Крім того, вказує що державним виконавцем при здійснені виконавчого провадження порушено вимоги статей 2, 13, 28, 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. від 10 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу та повернути виконавчий лист до Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області для подальшого виконання.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14 вересня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови державного виконавця Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. від 10 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. від 10 серпня 2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу залишено без задоволення.

Ухвала першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець здійснив усі заходи щодо виконання судового рішення, а доводи заявника про бездіяльність державного виконавця не знайшли свого підтвердження.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 14 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Макарівського РВ ДВС ГТУЮу Київській області Коваленко Н. І. про повернення виконавчого документа стягувачу від 10 серпня 2018 року.

У задоволенні інших вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що державним виконавцем Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. не вжито усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду та не в повному обсязі вчинені дії з виконання виконавчого листа 370/239/13-ц, а тому у державного виконавця відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

05 лютого 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) Макарівський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області направив касаційну скаргу на зазначену постанову апеляційного суду, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2019 року поновлено Макарівському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року.

Відмовлено у задоволенні клопотання Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків (сплати судового збору), який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

28 березня 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) недоліки касаційної скарги усунуто.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, та допустив неправильне застосування норм матеріального права. Заявник вважає, що державним виконавцем Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. вжито усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду та в повному обсязі вчинені дії з виконання виконавчого листа від 15 жовтня 2013 року № 370/239/13-ц, а постанова щодо повернення виконавчого документа стягувачу є законною, об`єктивною та прийнята у розумні строки виконавчого провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження № 40678488 з виконання виконавчого листа № 370/239/13-ц державним виконавцем Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. від державних органів, підприємств, установ, організацій було отримано інформацію щодо майнового стану боржника ОСОБА_2

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на все майно боржника ОСОБА_2 , накладено арешт, а будь-яке нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

З відповіді Пенсійного фонду України від 14 березня 2018 року вбачається, що інформацію про ОСОБА_2 не знайдено, пенсій чи інших виплат не отримує.

За даними територіального сервісного центру № 3247 МВС України від 28 березня 2018 року за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 28 березня 2018 року за ОСОБА_2 земельні ділянки не зареєстровані.

Відповідно до акту державного виконавця Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. від 01 серпня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_2 не виявлено майна, що підлягає опису.

Також в матеріалах виконавчого провадження наявні постанови державного виконавця, що надіслані для виконання до компетентних органів, щодо позбавлення права керування автомобілем, заборону боржнику виїзду за кордон, боржнику встановлено обмеження у праві полювання та обмеження у праві користуватися вогнепальною, мисливською та іншою зброєю.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановою державного виконавця Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. від 10 серпня 2018 року повернуто виконавчий лист 370/239/13-ц стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Суд апеляційної інстанції врахував вимоги наведених норм закону, перевірив доводи скарги ОСОБА_1 та, встановив, що державним виконавцем Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Коваленко Н. І. не вжито усіх передбачених законодавством заходів щодо примусового виконання рішення суду та не в повному обсязі вчинені дії з виконання виконавчого листа 370/239/13-ц, а тому обґрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Водночас за змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що касаційна скарга є необґрунтованою та рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, суд на підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною п`ятою, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, заінтересована особа: державний виконавець Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Коваленко Наталія Іванівна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик