Справа № 214/5247/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 квітня 2019 року,Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Чернової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Звада Л.В.,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А, Саксаганський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування своїх позивних вимог зазначила, що на при кінці липня 2018 рокудо бухгалтерії де вона працює, надійшла постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату. Через пошукову систему виконавчих проваджень вона дізналася, що Саксаганським відділом державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області 15.05.2018 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. 07.07.2016 року. Відповідно до вимог виконавчого напису з неї повинна бути стягнена заборгованість в сумі 47 577 грн. 32 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі кредитного договору від 04.01.2009 року. Стягнення заборгованостіздійснюється за період з 04.01.2009 року по 31.05.2016 року. Вважає, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, так як нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості в строк, який перевищує 7 років, крім того у виконавчому написі зазначено, що він може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року, тобто до 07.07.2017 року. Але виконавче провадження було відкрито 15.05.2018 року, майже через рік після його закінчення.
21.12.2018 року від представника відповідача ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивачу було направлено письмову вимогу про усунення порушення за договором. Позивачем не надано жодних розрахунків, які б підтвердили спірність оспорюваного виконавчого напису, позивач не спростовує а ні факту заборгованості перед банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі. До позовної заяви жодних розрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед банком не надається. Той факт, що позивач не спростовує наявність заборгованості вже є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Банком для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи. Виписки і розрахунки є первинними документами, які надавались нотаріусу. Договір є чинним, оскільки діє до повного його виконання, тому банк має право вимагати виконання обов`язків боржника. В зв`язку з чим вважає, що виконавчий напис видано правомірно, без порушення жодних норм діючого законодавства.
Ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.
Ухвалою суду від 08.02.2018 року витребувано у приватного нотаріуса Завалієва А.А. документи.
Ухвалою суду від 13.09.2018 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, до розгляду справи по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позові та наданих нею пояснень, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи від представника відповідача не надходило.
Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи від представника відповідача не надходило.
Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Приватний нотаріус Завалієв А.А. ухвалу суду в частині витребування доказів не виконав, к позивач не наполягала на витребуванні документів. Суд, відповідно до норм ч. 10 ст. 84 ЦПК України вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.
Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 04.01.2009 року між ОСОБА_1 та «ПриватБанк» та було укладено кредитний договір.
07.07. 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2617, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.01.2009 року станом на 31.05.2016 року, грошових коштіву сумі 47 577 грн. 32 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 381 грн. 74 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 30 463 грн. 96 коп.; заборгованості з пені та комісії у розмірі 1 989 грн. 84 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 241 грн. 78 коп. (а.с.4)
07 травня 2018 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чемикос К.С. відкрито виконавче провадження № 56341160 з примусового виконання виконавчого напису №2617 від 07.07.2016 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А.про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ Приватбанк», надалі відповідач, боргу у розмірі 47 577 грн. 32 коп.(а.с.6)
Відповідно до ст.ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.3. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 Порядку).
Згідно з п. 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищезазначеного Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
В той же час, суду не надані докази правомірності дій нотаріуса в частині наявності в нього при вирішенні питання про можливість видачі виконавчого напису засвідченої стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» виписки з рахунку боржника, а також оригіналу кредитного договору.
Згідно виконавчого напису нотаріуса №2617 від 07 липня 2016 року з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованості з пені та комісії у розмірі 1 989 грн. 84 коп., по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 241 грн. 78 коп., що є порушення вимог ст. 61 Конституції України.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Такого висновку прийшов Верховний суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 750/9626/16-ц. Згідно цієї постанови висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, що заявлені вимоги відповідача є безспірними, не є вірним, оскільки стягувачем стягнуто з боржника штраф та пеню, тобто застосовано подвійну цивільно-правову відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, що є винними діями, які підлягають доведенню належними та допустимими доказами, у тому числі із урахуванням вимог статті 61 Конституції України. На підставі викладеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, стягнення з позивача одночасно і пені, і штрафу є порушенням вимог статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначене є підтвердженням наявності спору щодо суми заборгованості за кредитним договором та підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Як зазначалось вище, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Згідно з ч.1 ст.257ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до п.1 ч.2ст.258ЦК України Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Проте виконавчим написом нотаріуса №2617 від 07.07.2016 року здійснено стягнення заборгованості за період з 04.01.2009 року по 31.05.2016 року поза межами трирічного строку позовної давності, а також неустойки поза межами річного строку позовної давності.
Верховний суд України у постанові від 3 червня 2015 року по справі № 6-31цс15 та постанові від 30 вересня 2015 року по справі № 6-154 цс15 прийшов наступного правового висновку: «У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.»
У порушення вимог п. 3.1. пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.88Закону України«Про нотаріат» приватним нотаріусом Завалієвам А.А. при вчиненні виконавчого напису не було перевірено додержання відповідачем строків позовної давності щодо кожного щомісячного платежу, відсотків, неустойки по кредитному договору від 04 січня 2009 року.
Оскільки за оспорюваним виконавчим написом заборгованість за кредитним договором була стягнута поза межами строків позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, пенею, штрафом, виконавчий напис нотаріуса №2617 від 07.07. 2016 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Також, згідно з ч.1 ст. 91 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.
Як зазначено у виконавчому написі №2617 від 07.07.2016 року, виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року, тобто до 07.07.2017 року, але виконавче провадження було відкрито 07.05.2018 року, з пропущенням строку для пред`явлення виконавчого напису, що здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Оскільки, позов задоволено то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн.
Керуючись ст. ст.10,76,83,95,133,141,259,265268 ЦПК України, суд
Виконавчий напис, вчинений 07 липня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, який зареєстрований в реєстрі за № 2617, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості у сумі 47 577 грн. 32 коп. за період з 04 січня 2009 року по 31 травня 2016 року. визнати таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Чернова Н.В.