ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5684/19 Справа № 196/394/19 Суддя у 1-й інстанції - Гудим О. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, юридичних, фізичних осіб-підприємців Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кулага Євген Олександрович, про визнання договору оренди недійсним, скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію, -

в с т а н о в и л а:

25 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з із заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_1 про визнання договору оренди недійсним, скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію.

В заяві про забезпечення позову посилався на те, що підставою позову є порушення відповідачем його права щодо розпорядження своєю земельною ділянкою, оскільки він не підписував договір оренди земельної ділянки, тому просив суд з метою збереження існуючого стану земельної ділянки:

- накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,76 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ;

- заборонити вчиняти будь-які дії, а саме: орання, сіяння, обробляння, збирання врожаю на земельній ділянці сільськогосподарського призначення, площею 1,76 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено повністю.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 1,76 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 та заборонено будь-яким особам користуватися будь-яким чином земельною ділянкою, площею 1,76 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 крім власника ОСОБА_2 .

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року про забезпечення позову скасувати та справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вжиттям забезпечення позову вжито заходи тотожні позовним вимогам; суд першої інстанції фактично задовольнив такою ухвалою позовні вимоги.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року про забезпечення позову підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову та накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку та заборона будь-яким особам будь-яким чином користуватися вказаною земельною ділянкою, а саме: здійснювати оранку, посів, обробку, збирання врожаю та інше, крім власника земельної ділянки, є необхідним, так як дані обставини матимуть наслідком істотно ускладнювати чи унеможливлювати виконання рішення суду або ефективно захистити або поновити порушені чи оспорювані права або інтереси позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 10 ст. 150 ЦПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Колегія суддів вважає, що обраний заявником вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 1,76 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 та заборони будь-яким особам користуватися будь-яким чином вказаною земельною ділянкою крім власника ОСОБА_2 є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами та таким, що буде обмежувати та порушувати права відповідача як орендаря.

Крім того, з заяви про забезпечення позову не вбачається, яким чином проведення відповідачем сільськогосподарських робіт на земельній ділянці на підставі спірного договору оренди може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з наступною відмовою у задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року про забезпечення позову скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.