Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/871/19

Номер провадження: 2/511/430/19

20 червня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання Чернецької А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на частину житлового будинку по праву спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просив: визнати за ним, право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку та господарчих будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 , а саме: 1/6 частину (1/2 від 1/3 частини) житлового будинку та господарчих будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 , та які складаються з «А»-житлового будинку: 2-2 - коридор, площею 7,10кв.м, 2-3- житлова, площею 13,50кв.м, 2-4 - житлова, площею 10,50кв.м, 2-5-кухня, площею 10,20кв.м, та «а»2-1 веранда, площею 8,2кв.м, «В»-погріб, «Г»-сарай, яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку прийняла у вигляді спадщини за законом однак не встигла оформити спадкових прав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 1/6 частину (1/2 від 1/3 частини) житлового будинку та господарчих будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 , які складаються з приміщень «А» житлового: 1-1 коридор, площею 6,10кв.м, 1-2-кухня площею 16,20кв.м, 1-3-житлова,площею10,40кв.м, 1-4 житлова, площею 11,30кв.м, яка належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В позові на обґрунтування заявлених вимог, посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, у вигляді 1/3 частини житлового будинку та господарчих будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу будинку, розташованого в сільській місцевості від 16.01.1971 року. Зазначений житловий будинок та господарчі споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,555 га, яка розподілена між співвласниками будинку: ОСОБА_3 0,34 га, ОСОБА_5 - НОМЕР_1 га, та ОСОБА_4 0,17 га. ОСОБА_4 до дня смерті проживав та був зареєстрований у вказаному будинку. Разом з ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_4 заповіту не залишив, тому відповідно до ст.524 ЦК України (ред. 1963 року), мало місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті були його дружина та діти. Однак діти спадкодавця спадщину не прийняли, а тому спадщину прийняла тільки дружина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку та господарчих споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу будинку від 05.10.1977 року. Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_2 років ОСОБА_5 була власником 1/3 частини вказаного будинку, аналогічно вказана інформація відображена в особовому рахунку №18 2011-2015 років Кучуганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Таким чином після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини вказаного будинку та господарських будівель, яку вона прийняла, як дружина померлого ОСОБА_4 , але за життя не оформила спадкових прав, а також 1/3 частини зазначеного житлового будинку та господарчих споруд, що належала їй на підставі договору купівлі-продажу будинку від 05.10.1977 року. Заповіту за життя ОСОБА_5 не залишила, тому мало місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті є: син спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , син спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому відповідно до ст.1266 ЦК України право на спадщину після смерті ОСОБА_5 має її онук (син ОСОБА_6 )- позивач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У встановленому порядку він та ОСОБА_2 звернулися до Роздільнянської районної держаної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , однак в видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, так як згідно інформації, наданої КП СВТГ Роздільнянського району «БТІ» та оригіналів документів, вказаний житловий будинок належить одразу 3-м особам - ОСОБА_4 , згідно договору купівлі-продажу на цілий будинок, ОСОБА_5 , згідно договору купівлі-продажу на цілий будинок, та ОСОБА_3 на підставі договору дарування на 1/3 частку будинку, що унеможливлює видачу відповідного свідоцтва. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року встановлено факт володіння ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частиною житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2 , на підставі договору купівлі-продажу будинку, розташованого в сільській місцевості від 16.01.1971 року, факт володіння ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частиною житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2, належною їй на підставі договору купівлі-продажу будинку від 05.10.1977 року та визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2, яка складається з 1/6 частини успадкованого будинку (1/2 від 1/3 частини), які належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та яку прийняла у вигляді спадщини ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/6 частини (1/2 від 1/3 частини) успадкованого будинку, які належали ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому просить суд, задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 травня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 , який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 21.01.2019 року, не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та з проханням справу розглянути у його відсутність ( а.с. 120)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. ( а.с.128)

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. ( а.с.127)

Представник відповідача Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надали суду заяву, в якій не заперечували проти позовних вимог ОСОБА_1 та просили справу розглядати за відсутністю їх представника. (а.с.119)

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 07.12.2007 року Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №53 від 25.11.2003 року. (а.с.7)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку з господарчими спорудами, який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2 , який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу будинку, розташованого в сільській місцевості від 16.01.1971 року, посвідчений секретарем виконкому Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області зареєстрованим в реєстрі сільради за № 9, зареєстрованим в реєстрі за №51. (а.с.6)

Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом, долученим до матеріалів справи.

Згідно довідки Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №453 від 27.05.2019 року житловий будинок на даний час розташований по АДРЕСА_1 , раніше рахувався, як АДРЕСА_2 . (а.с.64)

Згідно розпорядження Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 9-16-ср від 19.02.2016 року АДРЕСА_3 .Леніна була перейменована на вул. АДРЕСА_1 . (а.с.15)

Вище зазначений житловий будинок та господарчі споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,555 га, яка розподілена між співвласниками будинку: ОСОБА_3 0,34 га, ОСОБА_5 - НОМЕР_1 га, та ОСОБА_4 0,17 га, що підтверджується довідкою Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №455 від 27.05.2019 року. (а.с.66)

Окрім того ОСОБА_3 , належить 1/3 частина вказаного житлового будинку, на підставі договору дарування, посвідченого Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області 03.03.1987 року за реєстровим №1046 на 1/3 частку вищезазначеного будинку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власнгості на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 63755595 ( а.с.48-49)

ОСОБА_4 до дня смерті проживав та був зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №452 від 27.05.2019 року ( а.с.63)

За життя ОСОБА_4 заповіту не склав, тому відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) мало місце спадкування за законом.

Статтею 529 ЦК Української РСР передбачено, що при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого.

Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були:

- ОСОБА_5 , дружина померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 01.04.1958 року, актовий запис №6 (а.с.19);

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно Селинською сільською радою Дмитріївського району Курської області 26 лютого 2015 року, актовий запис №15 (а.с.28)

- ОСОБА_6 , син померлого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 22.07.2009 року Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №29 ( а.с.82).

Інших спадкоємців за законом не було.

Відповідно до ст. 548 УК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкодавцю з часу відкриття.

Ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, було встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У встановленому законом порядку ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , фактично вступивши в управління спадковим майном, так як на час смерті постійно проживала та була зареєстрована разом з померлим, що підтверджується довідкою Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №452 від 27.05.2019 року ( а.с.63)

В свою чергу діти померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_6 спадщину не прийняли, з відповідними заявами до нотаріуса не звертались, в управління спадковим майном не вступали.

Тобто, після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_5 прийняла спадщину у виді 1/3 частини будинку по АДРЕСА_1

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми цього кодексу, згідно яких спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Так в період життя ОСОБА_5 спадщину не оформила, однак успадковане нею майно належить їй з часу відкриття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 21.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №123.(а.с.20)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку та господарчих споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2, що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу будинку від 05.10.1977 року посвідченого секретарем виконкому Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованим в книзі записів нотаріальних дій за №67 та зареєстрованим в реєстрі за №58.( а.с.21)

Наявність вказаного житлового будинку підтверджується долученим до матеріалів справи технічним паспортом.

Відповідно до особового рахунку №19 за 2001-2005 років ОСОБА_5 була власником 1/3 частини будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, що міститься в особовому рахунку № НОМЕР_8 2011-2015 років Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. ( а.с. 121-126)

Факт володіння ОСОБА_5 1/3 частиною житлового будинку та господарчих споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 підтверджується рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.12.2017 року ( а.с.30-37)

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку та господарчих будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу, а також у вигляді 1/3 частини цього ж будинку, яку вона прийняла у спадок після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги по закону після смерті ОСОБА_5 є її син позивач по справі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого Селинською сільською радою Дмитріївського району Курської області, актовий запис №15 (а.с.28)

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син ОСОБА_5 ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 22.07.2009 року Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №29 (а.с. 67)

Згідно ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Тому також спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є син померлого ОСОБА_6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 прийняли спадщину, своєчасно звернувшись із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких була заведена спадкова справа №89/2013, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену частку вказаного житлового будинку по АДРЕСА_1 , однак в видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, так як згідно інформації, наданої КП СВТГ Роздільнянського району «БТІ» та оригіналів документів, вказаний житловий будинок належить одразу 3-м особам - ОСОБА_4 , згідно договору купівлі-продажу на цілий будинок, ОСОБА_5 , згідно договору купівлі-продажу на цілий будинок, та ОСОБА_3 на підставі договору дарування на 1/3 частку будинку, що унеможливлює видачу відповідного свідоцтва і рекомендовано звернутися до суду. ( а.с.50)

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року встановлено факт володіння ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частиною житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2 , на підставі договору купівлі-продажу будинку, розташованого в сільській місцевості від 16.01.1971 року, факт володіння ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частиною житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2, належною їй на підставі договору купівлі-продажу будинку від 05.10.1977 року та визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2, яка складається з 1/6 частини успадкованого будинку (1/2 від 1/3 частини), які належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та яку прийняла у вигляді спадщини ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/6 частини (1/2 від 1/3 частини) успадкованого будинку, які належали ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .( а.с. 30-37)

Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Так, згідно з письмовими роз`ясненнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-19- 7155 від 11.10.2012 року, домоволодіння, завершені будівництвом до 05 серпня 1992 року, не підлягають введенню в експлуатацію, тобто право власності набувається забудовником за декларативним принципом шляхом отримання свідоцтва про право власності на майно в органах реєстраційної служби за місцем розташування об`єкту будівництва.

На момент завершення будівництва будинку та споруд - до серпня 1992 року - не існувало жодного нормативного акту, що передбачав би процедуру введення завершеного будівництвом приватного житлового будинку в експлуатацію.

Пізніше Радою Міністрів Української РСР була ухвалена Постанова від 12 березня 1981 року №125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».

Відповідно до п.п. «к» п.2 Постанови передбачалось прийняття в експлуатацію державними приймальними комісіями (призначеними виконкомами районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів) жилих будинків, гуртожитків, будинків дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, незалежно від їх відомчої належності, а також усіх об`єктів житлово-цивільного призначення, які збудовані на кошти міжгосподарських підприємств (організацій) у сільському господарстві, а також колгоспів, інших кооперативних та інших громадських організацій або замовниками (забудовниками) яких є виконкоми районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва". Зазначеною Постановою було встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів АРК, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями за погодженням з Держбудом.

У відповідності до цієї Постанови місцевими органами влади в свій час були розроблені та затверджені, за погодженням з Держбудом, Положення про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів недержавної власності (по всіх регіонах України) державними технічними комісіями.

Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року;

Згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим Наказом №91 від 24.06.2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

За даними технічного паспорту, складеного станом на 03.08.2015 року, об`єкти стосовно яких заявлено позов збудовані до серпня 1992 року, і не є самовільними будовами.

Після прийняття Верховною Радою 17 лютого 2011 року Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» згідно з пунктом 9 розділу 5 Прикінцевих положень прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюють інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження таких об`єктів. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Вищевикладене свідчить про те, що правові засади прийняття в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05 серпня 1992 року, наразі відсутні.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений перелік випадків, у яких видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності.

Так згідно з п. 44. Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703, державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо новозбудованого або реконструйованого нерухомого майна проводиться за наявності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, на якій розташоване таке майно, за заінтересованою особою (крім випадків проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на квартиру, житлове чи нежитлове приміщення).

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого, державний реєстратор у встановлених законом випадках за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на підставі якого проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв`язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна заявник подає органові державної реєстрації прав, зокрема, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (пункт 46 вказаного Порядку).

Разом з тим, Державна реєстраційна служба України у зв`язку з неоднозначністю правозастосовної практики в Листі від 12.03.2013 № 95-06-15-13 роз`яснила, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

З технічного паспорту виданого на житловий будинок АДРЕСА_1 судом встановлено, що вказаний житловий будинок 1989 року забудови.

Згідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 321 ЦК України, непорушність права власності право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Тому суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2, яка складається з 1/6 частини успадкованого будинку (1/2 від 1/3 частини), які належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та яку прийняла у вигляді спадщини ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/6 частини (1/2 від 1/3 частини) успадкованого будинку, які належали ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.1216, 1217, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст. ст. 4, 18, 19, 48, 76- 81,95,200,211,247,258-259,263-265,273,354,355 суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на частину житлового будинку по праву спадкування за законом, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 218.10 кв.м., в тому числі житлова 125.40 кв.м. та господарських споруд: сараїв під літ. «Б», «Г», душу під літ «В», кладової під літ. «Д», вбиральні під літ. «Є», літньої кухні під літ. «Ж», підвалу під літ. «З», огорожі №1-2, яка складається з 1/6 частини успадкованого будинку (1/2 від 1/3 частини), які належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та яку прийняла у вигляді спадщини ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/6 частини (1/2 від 1/3 частини) успадкованого будинку, які належали ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук