Справа № 699/210/19
Номер провадження № 2/699/323/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

11.06.2019 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та від імені і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом і просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свої вимог позивач вказав, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною його внука, а ОСОБА_3 є його правнуком, зареєстровані за вказаною адресою, але з січня 2017 року не проживають у будинку, тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування даним житловим будинком.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направивши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була двічі повідомленою в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила, відзив на позов у суд не направила.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності виданого 24.03.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.1995 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.5, 6).

Вулицю АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровані у будинку позивача, що підтверджується записами у будинковій книзі (а.с.8-13).

Згідно довідки від 03.12.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 , але за місцем реєстрації не проживають з січня 2017 року (а.с.7).

Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено.

Відповідно до ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391ЦКУкраїни передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у строк понад один рік без поважних причин відсутній у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивача.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн суд стягує з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та від імені і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану по АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга може бути поданою до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Корсунь-Шевченківський районний суд.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Свитка С.Л.