Дата документу 03.06.2019
ЄУ № 420/895/19
Провадження №2/420/542/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 червня 2019 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Пронька В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить:

- надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на тимчасовий виїзд за межі України на тимчасово окуповану територію Донецької та Луганської областей, перетинання лінії розмежування в зоні операції об`єднаних сил в Донецькій, Луганській областях, до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, Російської Федерації сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з дати набрання рішенням законної сили;

- надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН дозвіл на оформлення дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проїзних документів на тимчасовий вїзд на неконтрольовану територію Луганської та Донецької областей (у район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (район АТО) та виїзд з неї, без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на період з дати набрання рішенням законної сили.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст. 175 ЦПК України і важливими є, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вказаним вимогам. Так, обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що разом з сином має намір тимчасово виїжджати на тимчасово окуповану територію Донецької та Луганської областей, так як саме на цій території у них проживають близькі родичі - його рідна тітка, дядько, їх діти (двоюрідні сестри та брати ОСОБА_4 ), у них там поховані бабуся та дідусь, до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, Російської Федерації, для відпочинку та оздоровлення, однак не зазначає доказів про це, та всупереч вимог ст. ст. 84, 177 ЦПК України не надає доказів на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, предмет спору носить загальний характер, а позовна заява не містить чіткого визначення держави, до якої позивач має намір вивезти дитину, терміну перебування у такій державі, мету поїздки, умов проживання, тощо, а також доказів на підтвердження вказаних обставин, що є порушенням діючого законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі і порушенням Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Позивач в позовній заяві просить відстрочити сплату судового збору, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, яке полягає у тому, що вона є малозабезпеченою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У п. 29 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, позивач не надала суду доказів на підтвердження знаходження її в скрутному матеріальному становищі, а саме те, що вона має статус малозабезпеченої особи (довідку УСЗН), що дало б підставу суду відстрочити їй сплату судового збору.

З огляду на вищевикладене, позивачу необхідно надати належні докази на підтвердження її скрутного матеріального становища або сплатити судовий збір у сумі 768,40 грн. на р/р 2223, отримувач УК у Новоп.р-ні/НОВОПСКОВ.Р-Н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37942461, МФО 899998.

Для об`єктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав передбачених Конституцією України, необхідно привести позовну заяву згідно вимог чинного цивільно-процесуального законодавства.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно в прохальній частині позовної заяви чітко зазначити, в яку саме країну позивач просить надати дозвіл на виїзд дитини, необхідно довести відповідність поїздки інтересам дитини (відпочинок, розвиток, оздоровлення, відвідування родичів тощо), надати підтверджуючі це докази (путівка, запрошення від родичів тощо).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши їй строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В.В. Пронька