Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6270/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Казидуб О. Г.

секретаря судового засідання Зайцевій О. І.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, вказавши, що з 06.03.1997 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені два роки тому. За час шлюбу ними з відповідачем було придбано спільне майно подружжя, яке підлягає розподілу, а саме квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку оформлено за відповідачем. А тому просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, визнати спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної квартири.

29 серпня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання надав заяву, в якій визнав позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та розподілі спільного майна подружжя, просив справу розглянути без його участі.

Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Щодо вимог про розірвання шлюбу.

Встановлено, що 06 березня 1997 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія НОМЕР_1 ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, про що складено актовий запис № 356.

Відомості щодо наявності у сторін неповнолітніх дітей у суду відсутні.

При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2 , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я з січня 2015 року. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Щодо вимог про розподіл спільного майна подружжя.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.03.1997 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 356, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 в період шлюбу з ОСОБА_1 , було придбано квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 10.07.2013 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2013 року.

Відповідач визнав позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розподілу спільного майна подружжя в повному обсязі, про що зазначив у своїй заяві від 11.08.2019 року та 08.10.2019 року та не заперечував щодо вказаного позивачем придбаного ними майна подружжя, яке підлягає розподілу.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Такий же порядок розподілу спільного майна подружжя, яке набуте в період шлюбу за спільні кошти закріплено в п. 1 частини 2 ст. 372 ЦК України, - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки судом встановлено, що вказане вище майно придбано сторонами в період перебування в шлюбі та за спільні кошти подружжя, то і право спільної сумісної власності, на дане майно, мають обидві сторони в рівних частках.

Відповідач не надав своїх заперечень проти зазначеного позивачем поділу спільного майна подружжя.

Тому суд вважає за можливе визнати спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1 та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення.

А тому на суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 56, 60, 70, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. 372 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 06 березня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис за № 356.

Визнати спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.10.2019 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб