15.03.2019 Справа №607/6126/19
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання незаконним, скасування рішення виконкому Тернопільської міської ради за №662 від 30 травня 2001 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на будинковолодіння,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Тернопільської міської ради за №662 від 30 травня 2001 року, згідно якого ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння за АДРЕСА_1 на підставі рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2001 року, скасованого Верховним судом України від 22 лютого 2016 року; визнання недійсним Свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на будинковолодіння за АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Встановлено, що позивач раніше вже звертався до суду із даними позовними вимогами про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Тернопільської міської ради за № 662 від 30.05.2001 року та скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на будинковолодіння по АДРЕСА_1 до тих самих сторін, і з тих самих підстав.

Вказаний факт підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року ( абз. 5 ст. 2 даного рішення), рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20.11.2017 року (ст. 1 рішення) та постановою Верховного суду від 18 квітня 2018 року ( абз. 4 ст. 5 постанови).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у тому числі до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо визнання незаконним та скасування рішення виконкому Тернопільської міської ради за №662 від 30 травня 2001 року, на підставі якого ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1; визнання недійсним Свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на вказане будинковолодіння відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року дане рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 залишено без змін, змінено обґрунтування мотивувальної частини рішення.

Постановою Верховного суду від 18 квітня 2018 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року у незмінній після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року залишено без змін.

З врахування наведеного, суд вважає, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відсутність у даному позові таких учасників справи як Тернопільська міська рада, ОСОБА_5 та Служба у справах неповнолітніх та дітей не свідчить про наявність спору між іншими сторонами, оскільки у попередньому позові позивач окрім даних позовних вимог, заявляв ще інші позовні вимоги до інших сторін спору.

Крім того, із змісту поданого позову вбачається, що позивач надає своє обґрунтування рішенням суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій, висловлює свою незгоду із даними судовими рішення. Однак, діючим законодавством не передбачено перегляду винесених судових рішень шляхом подання нового позову, із аналогічних підстав та предмету спору.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет, з тих самих, в якому вже постановлено судове рішення, яке набрало законної сили, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись наведеним та ст.ст. 10,11, 186, 260, 261,353-356 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання незаконним, скасування рішення виконкому Тернопільської міської ради за №662 від 30 травня 2001 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на будинковолодіння відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення строку апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 15 березня 2019 року.

Головуюча