У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 824/2/19

Номер провадження № 2-к/824/20/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вербової І.М.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року, у справі №3/2018 за позовом I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. (Республіка Молдова) до Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (Україна) про стягнення заборгованості, пені та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла заява I . M . «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року у справі № 3/2018 за заявою I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. до Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (Україна) про стягнення боргу, пені і компенсації витрат, яким стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (Україна) на користь I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. 151 829,52 доларів США - вартість поставленого, але неоплаченого товару, 18 670,55 доларів США - штрафні санкції за порушення строку оплати товару, і 7 503,46 доларів США - компенсація витрат щодо сплати арбітражного збору, а всього 178 003,53 доларів США; закрито провадження у справі в частині стягнення вартості поставленого товару у розмірі 6 846,84 доларів США у зв`язку з відмовою позивача від цієї вимоги; в іншій частині позову - відмовлено; арбітражний збір у розмірі 2 028,37 доларів США покладено на позивача (а.с. 45 - 61).

Заявник зазначає, що боржник знаходиться на території України, а тому визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначено ЦПК України.

ПрАТ «Галіція Дистилері» не приступило до виконання вищезазначеного рішення в добровільному порядку.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви боржника про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року відкрито провадження за поданою заявою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

06 травня 2019 року на адресу суду надійшли заперечення проти заяви з посиланням на позбавлення боржника можливості подачі пояснення щодо заперечення на відзив.

Так, лише 07 червня 2018 року за два робочі дні до судового засідання боржник отримав заяву про уточнення вимог та заперечення на відзив, а клопотання останнього про відкладення розгляду справи, призначеного на 12 червня 2019 року, було відхилено судом.

Таким чином, боржник не зміг перевірити правильність розрахунку зменшених вимог шляхом аналізу первинної документації.

Крім того, всупереч регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України суд не надав боржнику попередні заперечення на відзив, отримані 11 травня 2018 року.

Представник I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення рекомендованою кореспонденцією, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності представника стягувача.

Представник ПрАТ «Галіція Дистилері» адвокат Волкова Л. М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Вислухавши пояснення представника ПрАТ «Галіція Дистилері», дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2010 року між I . M . «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. та ПрАТ «Галіція Дистилері» було укладено контракт № S2010/056, відповідно до умов якого постачальник продає, а покупець купує пляшку скляну, вироблену в Молдові.

У пункті 13 вищевказаного контракту міститься арбітражне застереження, відповідно до приписів якого всі суперечки у зв`язку з контрактом регулюються за допомогою переговорів. У разі недосягнення згоди, справа передається на розгляд до Міжнародного Арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (м. Київ) відповідно до його Регламенту.

Додатковими угодами № 3, 5 та 6 сторони продовжували дію контракту. Остання пролонгація відбулась 03 листопада 2014 року до 31 грудня 2014 року.

Так, рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року стягнуто з ПрАТ «Галіція Дистилері» на користь I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. 151 829,52 доларів США вартості поставленого, але неоплаченого товару, 18 670,55 доларів США штрафних санкцій за порушення строку оплати товару, і 7 503,46 доларів США компенсації витрат щодо сплати арбітражного збору, а всього 178 003,53 доларів США; закрито провадження у справі в частині стягнення вартості поставленого товару у розмірі 6 846,84 доларів США у зв`язку з відмовою позивача від цієї вимоги; в іншій частині позову - відмовлено; арбітражний збір у розмірі 2 028,37 доларів США покладено на позивача.

Відповідно до довідки Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 22 жовтня 2018 року вищевказане рішення набрало законної сили з дати його ухвалення, тобто 02 липня 2018 року.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.

Частиною 2 вищевказаної статті визначено, що до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Крім того, визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року.

Нью-Йоркська конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Статтею 4 Конвенції передбачено, що для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: a) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Статтею V Конвенції визначено, що у визнанні та приведенні до виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямоване, тільки якщо ця сторона подасть компетентної влади за місцем, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання докази того, що:

a) сторони в угоді, зазначеній у статті II, були із застосованого до них законом, в будь-якій мірі недієздатні або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності такого вказівки, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або

b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або

c) вказане рішення винесено щодо спору, не передбаченого або не підпадає під умови арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, про охоплювали арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або

d) складу арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такого, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або

e) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено виконанням компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон який застосовується.

Частиною 2 даної статті встановлено, що у визнанні та приведення у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій запитується визнання і приведення у виконання, знайде, що:

a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або

b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечить публічному порядку цієї країни.

Аналогічний наведеному перелік підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу міститься в ст. 478 ЦПК України та ст.. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що обов`язок доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається саме на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Із заперечень проти заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу вбачається, що боржник був позбавлений можливості належно реалізувати право на подачу заперечень на відзив та перевірити правильність розрахунку зменшених вимог.

Разом з тим, як вбачається з рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року представник відповідача Дідковський Р. В. був присутній у судовому засіданні 02 липня 2018 року, а, отже, був належно повідомлений про арбітражний розгляд справи і не був позбавлений права надати пояснення в судовому засіданні.

Крім того, як вбачається із вищевказаних заперечень боржник отримав заяву про уточнення вимог 07 червня 2018 року. Враховуючи, що рішення суду було ухвалено 02 липня 2018 року, боржник мав час для перевірки правильності розрахунку зменшених вимог.

Враховуючи вищезазначене суд не бере до уваги обставини, зазначені боржником у запереченні проти заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено арбітражне застереження, яке передбачає розгляд справи Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, тобто спір міг бути переданий на розгляд міжнародного комерційного арбітражу.

Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься підтвердження набрання рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року законної сили.

Таким чином, провівши аналіз наведених вище обставин, а також норм матеріального, процесуального права, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви I . M . «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 474, 477, 478, 482 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Заяву I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 липня 2018 року, у справі №3/2018 за позовом I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. (Республіка Молдова) до Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (Україна) про стягнення заборгованості, пені та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Видати виконавчий лист про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (місцезнаходження: 48400, Україна, Тернопільська область, місто Бучач, вулиця Бариська, 8-А, ідентифікаційний код 31274359) на користь I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. (місцезнаходження: Республіка Молдова, MD-2023, Мун. Кишинів, вулиця Узінелор, 201; ф/к 781) 151 829,52 доларів США вартості поставленого, але неоплаченого товару, 18 670,55 доларів США штрафних санкцій за порушення терміну оплати товару та 7 503,46 доларів США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 178 003,53 доларів США.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Галіція Дистилері» (місцезнаходження: 48400, Україна, Тернопільська область, місто Бучач, вулиця Бариська, 8-А, ідентифікаційний код 31274359) на користь I. M. «GLASS CONTAINER PRIM» S. A. (місцезнаходження: Республіка Молдова, MD-2023, Мун. Кишинів, вулиця Узінелор, 201; ф/к 781) судовий збір у розмірі 960 грн. (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 04 червня 2019 року.

Суддя: І.М. Вербова