Житомирський апеляційний суд
Категорія 61 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №296/11742/18 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 30 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Галасюка Р.А. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,73 кв.м., житловою площею - 31.1 кв.м., а також заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження даної квартири, з одночасною забороною ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти дії щодо виселення, звільнення, позбавлення права користування майном, зняття з реєстрації ОСОБА_1, а також проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, внесення у статутний фонд, тощо з третіми особами та здійснювати це в будь-який інший спосіб. В обгрунтування заяви зазначав, що 07.05.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №ф-247, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати кредит в сумі 303 000 грн строком до 06.05.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між ним та банком укладено договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 Договором іпотеки обумовлено граничний строк звернення з вимогою на предмет іпотеки - 10 років, і цей строк вже давно сплинув 07.05.2017, вважає, що правовідносини майнової поруки є припиненими. 26 листопада 2018 року права на його квартру перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи», яке не являлось стороною ні кредитного договору, ні договору іпотеки, та не є правонаступником банку. Вважає, що до ТОВ «Кредитні ініціативи» в любий момент може здійснити наміри щодо відчуження його квартири в незаконний спосіб, у зв'язку з чим є підстави невідкладного вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 30 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 46,73 кв.м., житловою площею - 31.1 кв.м., а також заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження об`єкта нерухомості: квартири АДРЕСА_1, загальною площею 46,73 кв.м, житловою площею - 31.1 кв.м, (реєстраційний номер квартири НОМЕР_1, номер запису про право власності НОМЕР_2) з одночасною забороною ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти дії щодо виселення, звільнення, позбавлення права користування майном, зняття з реєстрації ОСОБА_1, а також проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, внесення у статутний фонд, тощо з третіми особами та здійснювати це в будь-який інший спосіб.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на постановлення ухвали із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, вказує, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є правомірним правонаступником і іпотекодержателем по зобов'язанням, що містяться у кредитному договорі та договорі іпотеки. Враховуючи, що у позичальника наявна прострочена заборгованість по кредитному договору, яку він не виконує, ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнило свої вимоги по кредитному договору та набуло право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань по кредитному договору в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку». В оскаржуваній ухвалі навіть не зазначено який позов (з яким предметом) у майбутньому буде поданий ОСОБА_1, а просто забезпечено позов. Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції не з'ясував обставини, які мають значення по справі, застосував заходи забезпечення позову які не можна визнати співмірними заявленим позовним вимогам, не зазначив жодних мотивів про обгрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не врахував інтересів ТОВ «Кредитні ініціативи» як стягувача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до частин 1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно роз'яснень, викладених в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 4 ст. 152 ЦПК України, передбачено, зокрема, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів.

29.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, а також заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження даної квартири, з одночасною забороною ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняти дії щодо виселення, звільнення, позбавлення права користування майном, зняття з реєстрації ОСОБА_1, а також проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, внесення у статутний фонд, тощо з третіми особами та здійснювати це в будь-який інший спосіб.

Судом встановлено, що 07.05.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №ф-247.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 07.05.2007 укладено договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог івпотекодержателя, предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було відступлено право вимоги в тому числі і по кредитному договору №ф-247 від 07.05.2007 року.

Також, 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про предачу прав за договорами забезпечення, за умовами якого ТОВ «Кредитні ініціативи» було відступлено право вимоги за договорами забезпечення, в тому числі і за договором іпотеки укладеного 07.05.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 15.11.2018 за ТОВ «Кредитні ініціативи» було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1. Однією з підстав виненкнення права власності є іпотечний договір укладений 07.05.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що договором іпотеки обумовлено граничний строк звернення з вимогою на предмет іпотеки - 10 років, і цей строк вже сплинув 07.05.2017, а тому правовідносини майнової поруки є припиненими. Право власності на його квартру перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи» поза його волею та в незаконний спосіб. В зв'язку з цим в подальшому ним будуть вчинені процесуальні дії на протязі 10 днів, як це передбачено ч.4 ст.152 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 07.12.2018, в межах десяти днів з дня подання заяв про забезпечення позову, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, ТОВ «Кредитні ініціативи» про припинення договору іпотеки.

Оскільки, право власності на квартиру АДРЕСА_1, виникло у ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору іпотеки, який оскаржується ОСОБА_1 в судовому порядку, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що між сторонами виник спір, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, а тому підставно задовольнив заяву про забезпечення позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, апеляційний суд погоджується з зазначеними висновками суду та вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи».

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 30 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 19 березня 2019 року.

Головуючий

Судді