_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5262/19
Провадження № 2/520/2874/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Маломуж А.І.,

за участі секретаря судового засідання Абухіної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Гардіан» (м. Київ, вул. Саксаганського, 96), ОСОБА_2 (Одеська область, Балтський р-н., с. Обжиле) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

15.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Гардіан», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка сталась 22.03.2018 року йому були завдані відповідачем ОСОБА_2 збитки у загальному розмірі 106724 грн., які відповідачі добровільно відмовляються відшкодовувати.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.06.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов частково, окрім вимог про стягнення витрат за евакуацію у розмірі 700 грн. та витрат пов`язаних зі зберіганням автомобіля у розмірі 1953,58 грн., в іншій частині позову просив вимоги задовольнити.

Представник ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивач не має права на виплату страхового відшкодування, оскільки є власником майна, та довіреність від власника належним чином не завірена.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив, просив у його задоволені відмовити, оскільки позивач не є власником пошкодженого автомобіля, тому моральна шкода йому завдана не була.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 березня 2018 року о 15.00 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем „Lexus р/н НОМЕР_1 по вул. М. Троїцького в м. Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем „Mersedes-Benz B200 CDI р/н НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1, 13.1 „Правил дорожнього руху України.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2018 року ОСОБА_2 а визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до висновку № 6278 від 8 вересня 2018 р. автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ОСОБА_1 , дорівнює ринковій вартості цього автомобіля та складає 131 590 грн.

У відповідності до п.15 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 „Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у разі якщо, власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу, з місця цієї пригоди.

Ринкова вартість автомобіля „Mersedes-Benz B200 CDI р/н НОМЕР_2 з врахуванням аварійних ушкоджень складає 47 596 грн. Таким чином, загальна сума матеріального збитку становить 83 994 грн. (131 590 - 47 596 = 83 994 грн.).

У добровільному порядку відшкодувати спричинені збитки відповідачі відмовляються.

З матеріалів справи судом не вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТОВ «СК «Гардіан».

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (стст.9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Автомобіль „Mersedes-Benz B200 CDI р/н НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію, належить на праві власності третій особі - „Минтранс А ООД, однак фактично перебував у володінні та користуванні позивача ОСОБА_1 , в тому числі і на момент дорожньо-транспортної пригоди, на підставі п. 2.2 Правил дорожнього руху, який дозволяє власнику транспортного засобу передавати його у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Як роз`яснює п. 13 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 „Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки щодо однієї зі сторін.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як особа, яка на правовій підставі володіла автомобілем „Mersedes-Benz B200 CDI р/н НОМЕР_2 , має право на захист своїх майнових прав.

Також з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» підлягає стягненню вартість послуг за проведення експертного дослідження у розмірі 2030 грн., що підтверджується квитанціями № 192-1231R/1 та № 192-1231R/2 від 27.07.2018 року.

Враховуючи викладене, а те, що позивач відмовився від вимог пов`язаних зі зберіганням автомобіля на арешт майданчику суд дійшов висновку про стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» збитків у розмірі 84070 грн. 42 коп. (83994 + 2030 1953,58).

Стосовно відшкодування моральної шкоди, то ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктами 4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 від час вирішення питання про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи дану позовну вимогу, суд, виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача.

Суд враховує, що значні ушкодження, завдані внаслідок ДТП, позбавляють ОСОБА_1 можливості використовувати свій автомобіль як для роботи, так і для особистих потреб та те, що позивач змушений користуватись громадським транспортом, змінювати звичний графік дня, що спричиняє їй значний моральний дискомфорт, що завдало йому незручності, додаткові витрати та непотрібні емоційні хвилювання.

Враховуючи те, що дії ОСОБА_2 знаходилися в причинному зв`язку з тим, що позивач зазнав моральних страждань за те, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку, що підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки на думку суду саме цей розмір буде відповідати спричиненій позивачу моральній шкоді, а розмір шкоди в сумі 20000 грн. з врахуванням фактичних обставин справи на думку суду є завищеним.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 838, 34 грн. та з відповідача ОСОБА_2 5 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 12, 14, 511, 636, 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України та ст. ст. 3, 4, 5, 13, 15, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Гардіан» (м. Київ, вул. Саксаганського, 96), ОСОБА_2 (Одеська область, Балтський р-н., с. Обжиле) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), з Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія Гардіан () страхове відшкодування заподіяного матеріального збитку в сумі 84070 (вісімдесят чотири тисячі сімдесят) грн. 42 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), з ОСОБА_2 відшкодування заподіяної моральної шкоди 500 (п`ятсот) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) з Товариства з додатковою відповідальностю „Страхова компанія Гардіан (ЄДРІІОУ: 35417298) та судовий збір у розмірі 838 (вісімсот тридцять вісім) грн. 34 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 5 (п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2019 року.

Суддя Маломуж А. І.