Провадження № 2/470/80/19
Справа № 470/11/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2019 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області у якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_6 . Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , який він заповів своєму синові, її дядьку ОСОБА_7 , та земельна ділянка площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, щодо якої заповіту дід не складав. Дядько спадщину після діда прийняв, однак спадкових прав на вказане майно нотаріально не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 дядько ОСОБА_7 помер. Нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок та невідповідність його вимогам закону, а також через не застережені належним чином виправлення у Державному акті на землю. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті дядька ОСОБА_7

Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року до участі у справі як співвідповідачів було залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Позивачка та її представник - адвокат Терлецька Т.О. (за договором про надання правової допомоги від 04.12.2017 року ) в судове засідання подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач та співвідповідачі в судове засідання не з`явилися, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с.12).

Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , що належав покійному на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, виданого 11 жовтня 1988 року виконавчим комітетом Березнегуватської районної ради народних депутатів Миколаївської області на підставі рішення від 21 вересня 1988 року № 189 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення 16 сесії ХХІ скликання Висунської сільської ради народних депутатів від 05 травня 1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 235 (а.с.18-20).

З копії спадкової справи № 72/2010 зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 28 вересня 2010 року за № 160 вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_6 за законом та заповітом прийняв його син ОСОБА_7 , однак оформив свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на земельну ділянку площею 4,58 га для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Інші спадкоємці першої черги за законом - дружина ОСОБА_8 та донька покійного ОСОБА_9 , відмовились від прийняття спадщини (а.с.39-44).

07 лютого 2013 року ОСОБА_7 склав заповіти, посвідчені секретарем Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстровані в реєстрі за № 13 та 14, за якими земельну ділянку, площею 4,58 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, заповів в рівних частках відповідачкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а земельну ділянку, площею 6,26 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, заповів в рівних частках позивачці, яка доводиться йому племінницею, та відповідачкам ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ( 8-9,11,14-15,46 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 дядько позивачки ОСОБА_7 помер, на день смерті він був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 один (а.с.10,13).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З копії спадкової справи № 19/2017, зареєстрованої в книгу обліку і реєстрації спадкових справ 28 серпня 2017 року за № 94 приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області Бондар Н.В., вбачається, що сторони прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 , подавши нотаріусу заяви про прийняття спадщини. При цьому відповідачка ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини за заповітом на користь позивачки. 28 серпня 2017 року та 31 березня 2018 року сторони отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітами (а.с.45-54).

Однак, 14 листопада 2017 року нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та присадибну земельну ділянку біля нього, через незастережене виправлення в імені «Петро» в Державному акті на право приватної власності на землю, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок і невідповідність його фотокопії вимогам законодавств (а.с.22).

Згідно зі ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За роз`ясненнями п.3.2 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - …громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

З матеріалів справи слідує, що за життя ОСОБА_6 не отримав належним чином оформленого правовстановлюючого документу на житловий будинок, однак його було введено в експлуатацію згідно діючих на той час нормативних актів, про що свідчать, зокрема, копія висновку про реєстрацію домоволодіння, згідно якого його було збудовано на земельній ділянці, що належала на праві власності ОСОБА_6 , копія рішення виконкому районної ради народних депутатів № 189 від 21.09.1988 року, згідно якого ОСОБА_6 було надано дозвіл на оформлення права власності на нерухоме майно, зобов`язано виконавчий комітет Висунської сільської ради народних депутатів видати свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 філію Снігурівського МБТІ зареєструвати житловий будинок, та технічним паспортом на житловий будинок, складеним 10 січня 1988 міжміським бюро технічної інвентаризації.

Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 08 червня 1994 року на підставі 16 сесії ХХІ скликання Висунської сільської ради народних депутатів від 05 травня 1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 235, убачається, що його видано саме ОСОБА_6 , який мешкає в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку (присадибна ділянка).

Відповідно до частин першої та третьої статті 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Доказами наявними у матеріалах справи підтверджується, що ОСОБА_6 за життя набув право власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку, а його син ОСОБА_7 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , однак за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину щодо цього нерухомого майна.

Зважаючи на те, що житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами розташований по АДРЕСА_1 та присадибна ділянка площею 0,20 га увійшли до складу спадкового майна, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для визнання за позивачкою права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,20 гектарів, розташованої на території с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, та житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 08 червня 1994 року та Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Березнегуватської районної ради народних депутатів Миколаївської області 11 жовтня 1988 року, спадщина на які відкрилася 18 лютого 2017 року після смерті ОСОБА_7 .

Стягнути з Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору по 153,68 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 12 березня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

відповідачі: Висунська сільська рада Березнегуватського району Миколаївської області, , розташована Миколаївська область, Березнегуватський район, с. Висунськ, вул. Ковтюха, 3, індекс 56240;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_5 , виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 19 березня 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 18 червня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає по АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_9 , виданий Заводським РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 06 грудня 2016 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає по АДРЕСА_6 , паспорт НОМЕР_11 , виданий Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області 16 лютого 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_12 .

Суддя С. А. Луста