Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2886/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 48 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/2886/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є. О.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з 6 жовтня 1989 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25 серпня 1998 року, виданого Житомирським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказала, що з 2002 року відповідач вийшов на пільгову пенсію як військовослужбовець, і з того часу фактичне ведення спільного господарства між ними припинено.

Зазначає, що лише вона утримувала сім`ю, була зареєстрована приватним підприємцем та отримувала прибуток. Відповідач зловживав алкогольними напоями, влаштовував скандали та сварки, не мав постійного місця роботи, не дбав про добробут сім`ї.

Також пояснює, що 20 липня 2006 року на її кошти було придбано земельну ділянку у с. Вереси Житомирського району Житомирської області, право власності на яку оформлене на відповідача. На даній земельній ділянці за її кошти та кошти доньки почалося будівництво житлового будинку. Відповідач у здійсненні будівництва жодної участі не приймав.

26 березня 2012 року будинок введено в експлуатацію. Всі оздоблювальні роботи та впорядкування прибудинкової території також здійснювались за її кошти та кошти дочки. Загальна вартість земельної ділянки та житлового будинку становить 687390 грн, що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 від 19 червня 2018 року.

На даний час між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо добровільного поділу зазначеного майна, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду.

Оскільки ОСОБА_2 не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, вважає, що є підстави для відступлення від засад рівності часток при поділі між ними вказаного нерухомого майна.

Враховуючи вищезазначене, просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , та житловий будинок АДРЕСА_1 .

Також просила поділити зазначене майно, виділивши їй у власність 2/3 його частини.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку під цим будинком, кадастровий номер НОМЕР_2 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських приміщень і споруд.

Виділено сторонам по 1/2 частини зазначеного майна, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на нього.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що суд не прийняв до уваги той факт, що в період будівництва спірного будинку відповідач протягом тривалого часу з 2011 року по 2016 рік зловживав спиртними напоями, влаштовував у сім`ї сварки, скандали, спричиняв їй тілесні ушкодження, не мав жодних доходів, не виявляв турботи про сім`ю, довгий час був відсутній з причин, що не пов`язані з інтересами сім`ї (перебування на стаціонарному лікуванні з 28 січня по 11 лютого 2013 року та з 23 червня по 9 липня 2015 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності).

Окрім того, судом було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків - її матері ОСОБА_5 та доньки. Судом не взято до уваги покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач вважає апеляційну скаргу безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

В судовому засіданні встановлено, 6 жовтня 1989 року між сторонами укладений шлюб, який розірваний на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 7 грудня 2018 року.

19 липня 2006 року на ім`я ОСОБА_2 придбано земельну ділянку № НОМЕР_3 , площею 0,10 га, розташовану в с . Вереси Житомирського району , яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Доброльожею В.В. 19 липня 2006 року.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу 9 жовтня 2006 року ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташовану в АДРЕСА_1 .

На зазначеній земельній ділянці збудований житловий будинок, право власності на який зареєстроване за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вересівської сільської ради 26 березня 2012 року.

Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість вказаного житлового будинку та земельної ділянки станом на червень 2018 року становить 687390 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 23 вересня 2008 року зареєстрована приватним підприємцем та протягом періоду з 2009 року по 2017 рік отримувала дохід від здійснення підприємницької діяльності, що підтверджується листом Житомирської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області.

Матеріали справи також свідчать, що між сторонами тривалий час існують неприязні стосунки, протягом періоду з 2008 року по 2018 рік між ними виникали сварки та скандали, що підтверджується чисельними зверненнями ОСОБА_1 до правоохоронних органів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач надала суду копії видаткових накладних, товарних чеків, виданих на її ім`я, а також на ім`я дочки, які містять інформацію про придбання протягом періоду 2012-2015 років електротоварів, сантехніки, оздоблювальних матеріалів для житлового будинку, побутової техніки, дверей, металевих воріт, секцій лоджії, металевих перил, бруківки та інших будівельних матеріалів для облаштування будинку та двору.

На підтвердження наявності підстав для відступу від рівності часток подружжя у спільному сумісному майні позивач також посилалася на ту обставину, що відповідач тривалий час зловживає алкоголем, у зв`язку з чим проходив курси лікування.

Досліджені судом медичні картки стаціонарного хворого вказують на те, що ОСОБА_2 у зв`язку із психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю з 28 січня 2013 року по 11 лютого 2013 року та з 23 червня 2015 року по 9 липня 2015 року проходив стаціонарне лікування в КУ « Обласний медичний спеціалізований центр з надання спеціалізованої допомоги хворим на залежності, ВІЛ/СНІД-інфекції та шкірно-венерологічні захворювання».

Разом з тим, та обставина, що відповідач у 2013 та 2015 роках проходив курси лікування у зв`язку із зловживанням алкогольними напоями, а також придбання ОСОБА_1 та дочкою електротоварів, сантехніки, оздоблювальних матеріалів для житлового будинку, дверей, побутової техніки, металевих воріт, секцій лоджії, металевих перил, бруківки та інших будівельних матеріалів для облаштування будинку та двору, не є достатньою підставою для застосування положень ч.2 ст. 70 СК України.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач надав суду копію трудової книжки, у якій зазначена інформація про його працевлаштування протягом періоду із січня 2006 року по січень 2007 рок та з жовтня по грудень 2008 року. З 2 квітня 2008 року ОСОБА_2 був зареєстрований приватним підприємцем.

Тобто, суду надані докази того, що до введення будинку в експлуатацію відповідач був працевлаштований. Окрім того, він перебував на пенсійному забезпеченні, що підтверджено сторонами в судовому засіданні.

Судом досліджувались надані відповідачем квитанції та видаткові накладні, які свідчать про придбання ним протягом період з 2006 по 2009 рік будівельних матеріалів.

Доказів того, що зазначені будівельні матеріали були придбані за кошти позивача, суду не надано.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що основна частина будівельних робіт у спірному житловому будинку була проведена за кошти ОСОБА_1 , яка шукала робітників, купувала матеріали та розраховувалась за виконану роботу. Відповідач бив свою дружину, вів непорядний спосіб життя та не забезпечував сім`ю.

Суд вважає, що покази свідка ОСОБА_6 не можуть бути взяті до уваги, оскільки вона є сестрою ОСОБА_1 й зазначена обставина викликає сумнів у об`єктивності її показів.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що відповідач поводився в сім`ї агресивно, зловживав алкогольними напоями. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_1 разом з дочкою змушена була ночувати у матері. Все матеріальне забезпечення сім`ї, навчання доньки та будівництво спірного житлового будинку лягло на плечі ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що виконував роботи, пов`язані з будівництвом вказаного житлового будинку. Розрахунок з ним проводив відповідач, який давав йому одну суму, а дружині повідомляв іншу, дещо більшу. При цьому, відповідач просив не казати про це дружині.

Отже, покази зазначених свідків підтверджують ту обставину, що між сторонами існували тривалі неприязні стосунки, які не притаманні подружжю. Водночас, зазначене не є підставою для відступу від рівності часток подружжя.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи доказів дійшов вірного висновку про те, що наведені ОСОБА_1 обставини не є достатніми обставинами для відступу від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності та дійшов обгрунтованого висновку про те, що сторонам належить по Ѕ частині кожному у вказаному житловому будинку та земельній ділянці.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367 ,368,374,375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 10 червня 2019 року.