Справа № 444/3754/18
Провадження № 2/444/469/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення в житловий будинок та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Великодорошівська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення без надання іншого житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщення та вселення в житловий будинок.

Свої позовні вимоги, які позивач підтримав в судовому засіданні, мотивуює тим, що з 10.11.1994 року зареєстрований та постійно проживає в АДРЕСА_1 . На даний час будинок перебуває у власності матері позивача, ОСОБА_2 . Тривалий час відповідачка почала виганяти ОСОБА_1 з згаданого вище будинку та не допускати до будинку. Позивач вказує на те, що не має іншого житла, на даний час проживає в літній кухні, що належить до житлового будинку. Наголошує на тому, що провів ремонт у будинку, там зберігає свої речі. Відлучається з місця реєстрації лише тоді, коли іде на роботу. Позивач вказує, що згаданий у позові будинок складається з трьох житлових кімнат, а його мати на даний час займає одну кімнату. Позивач має намір займати дві житлові кімнати у даному будинку. Зазначає, що відповідно до виписки з погосподарської книги Куликівської селищної ради народних депутатів № 3 за 1991 рік від 03.11.18р. № 733 село ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 р-н, тип господарства станом на 15.04.1991 року колгоспний і ОСОБА_1 був членом колгоспного двору на день вступу в силу ЗУ «Про власність». За захистом свої прав та інтересів вимушений звернутись до суду з даним позоом. Просить задоволити позов.

Відповідач в судовому засіданні щодо позову заперечила в повному обсязі та пояснила, що не чинить перешкоди позивачу в користуванні житлом, останній проживає в будинковолодінні, постійно вчиняє сварки. До будинку привів невідому їй жінку з якою проживає. Співмешканка сина також постійно вчиняє конфлікти, вони разом вигнали з будинку дружину сина та його неповнолітню доньку, які в даному будинку зареєстровані. Син і його співмешканка користуються комунальними послугами, але за них не сплачують, чим створили заборгованість відповідачці по справі ОСОБА_2 за газопостачання. Щоб хоч якось захиститися від сина, позивача по справі ОСОБА_1 та його співмешканки відповідачка ОСОБА_2 змушена постійно звертатися до поліції.

Відповідач за первісним позовом подала зустрічний позов про виселення з житлового будинку, який мотивує тим, що 09.03.2011 року вона, ОСОБА_2 , отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок АДРЕСА_1 . В даному будинку на час отримання свідоцтва був зареєстрований її син, позивач за первісним позовом, ОСОБА_1 , його дружина та його донька. Син фактично в будинку не проживав, але в 2017 році він привів собі до її будинку невідому відповідачці ОСОБА_2 жінку, вказавши на те, що це його тепер дружина. Позивач за первісним разов із своєю співмешканкою почали принижувати відповідачку за первісним позовом ОСОБА_2 , зчиняти конфлікти, погрожувати що вкоротять їй життя. Її невістка та внучка пішли проживати за іншою адресою, орендуючи житло, щоб вберегти дитину від постійних скандалів та стресів. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 неодноразово зверталися в поліцію, щоб припинити беззаконня Позивача за первісним позовом, який грубо порушує її права, як власника житла, на вільне безперешкодне користування та розпоряджання житлом. Про дану обставину свідчать лист Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП України у Львівській області від 26.12.2018р. № 12176/01/52-18, яким ОСОБА_2 надано копії її звернень до поліції впродовж 2017 року. Однак вирішити даний конфлікт працівники поліції не змогли, оскільки ОСОБА_1 , позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом, зареєстрований у будинку, а тому може там проживати. ОСОБА_2 є інвалідом 3- групи з порушеною функцією опорно-рухового апарату, не може ходити, для неї є надзвичайно важко пересуватися, щоб себе обслужити, а отже потребує сторонньої допомоги. Тому до неї приходять знайомі сусіди, щоб придбати продукти харчування чи інші необхідні речі побуту, а ОСОБА_1 з ними свариться не дає їм можливості зайти на подвір`я, а вона, будучи обмеженою, не має можливості покликати сторонніх на допомогу. Проживання спільно з сином і його співмешканкою, згоди на проживання якої у будинку Позивач за зустрічним позовом не давала, є загрозою для її життя та здоров`я. Таким чином, Відповідачі своїми протиправними діями порушують право Позивача за зустрічним позовом на вільне користування приватною власністю. Просить зустрічний позов задоволити.

Відповідач за зустрічним позовом та позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про його виселення, у якому просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити з огляду на те, що він є рідним сином ОСОБА_5 і зі свого народження зареєстрований та постійно приживає разом з матір`ю ОСОБА_2 в с. АДРЕСА_1 без порушень за згодою та її заявою, а тому має право на проживання за вказаною адресою. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 заперечує таке право, ставить дві позовні вимоги, позбавлення та виселення з житлового приміщення, хоча законних підстав немає. Оскільки він зареєстрований, і проживає за даною адресою, сплачує комунальні послуги, підстав позбавити його права на житло не має. А відтак просить у зустрічному позові відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи за зустрічним позовом Великодорошівської сільської ради в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду подав листа, в якому просить слухання справи проводити без участі представника третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщення та вселення в житловий будинок та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення належить відмовити з наступних підстав.

З витягу з єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 20.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 з 10.11.1994 року.

Довідкою ПП «Інвестиційно-консалтинова компанія «Інвестиційні Стратегії» від 29.11.2018 року № 1/29 стверджується, що ОСОБА_1 працює на вказаному вище приватному підприємстві з 12.12.2018 року і його заробітна плата становить за жовтень 4169,56 грн.

З виписки №733 від 03.11.18р. за відомостями погосподарської книги Куликівської селищної ради народних депутатів № 3 за 1991 рік АДРЕСА_2 ОСОБА_6 вул. Львівська, 69 Жовківський район, Львівська область, особовий рахунок № НОМЕР_1 , вбачається, що тип господарства станом на 15.04.1991 року колгоспний і ОСОБА_1 є членом колгоспного двору.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2011 року виданого Жовківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 820 вбачається, що ОСОБА_2 являється власником житлового будинку з господарським будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Будинковою книгою на будинок АДРЕСА_1 стверджується, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 .

З листа Жовківського ВП Кам`янко-Бузького ВП ГУНП України у Львівській області від 30.01.2019р. № 887/01/52-19, адресованого ОСОБА_4 , вбачається, що остання зверталася до поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_1 .

Листом Жовківського ВП Кам`янко-Бузького ВП ГУНП України у Львівській області від 20.03.2017р. № 2608/03/15-17 стверджується, що ОСОБА_4 зверталася до поліції з приводу того, що їй погрожували фізичною розправою.

З акту обстеження фактичного проживання громадян в житловому будинку АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_1 станом на 30.12.2016 року не проживає за місцем реєстрації.

Посвідченням серія НОМЕР_2 виданим 16.01.2002р. стверджується, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ гр.

З свідчень ОСОБА_7 вбачається, що останній відомо зі слів Позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 не впускає його у житловий будинок, відключила газ. Сама ж свідок впродовж останніх трьох років до житловому будинку АДРЕСА_1 не заходила, так відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 заборонила їй туди заходити, оскільки в неї з позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 склалися хороші та приязні стосунки. Вважає, що він ніколи не бив своєї матері ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що проживала разом з Позивачем за первісним позовом у згаданому вище будинку, там є зареєстрована, але чоловік сім`ю залишив і в 2016 році практично в будинку не проживав. Коли приходив то зчиняв сварки а згодом привів до будинку іншу жінку, а тому свідок була змушена звертатися до захистом до поліції. Жити з ОСОБА_1 стало нестерпно, тому вона, ОСОБА_4 , забрала дитину і поїхала проживати у інше місце, ОСОБА_8 винаймає житло. Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 весь час жаліється їй на те, що її син ОСОБА_1 постійно її ображає, співмешканка сина також постійно вчиняє сварки. ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Статтею 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно зі ст. 64 ЖК України до членів сім`ї належать інший з подружжя, їх діти і батьки. В своїй позовній заяві Позивач вказує, що проживає в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 , дана обставина підтверджується, поясненнями Позивача за первісним позовом, також поясненнями свідків, листами.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» від 04.10.1991р. № 7 літні кухні, сараї тощо складають з будинком одне ціле.

Щодо встановлення порядку користування приміщення в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач за первісним позовом в своєму позові просить встановити порядок користування житловим будинком, однак не обґрунтовує, в який саме спосіб встановити порядок користування згаданим вище житловим будинком.

Оскільки, Позивач за первісним позовом проживає в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 суд приходить до переконання, що його право на житло не порушено, а відтак позов є безпідставним.

Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 № 2 при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу , вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача( незалежно від прямих вказівок з приводу виселення).

Позивач за зустрічним позовом не надала суду доказів вжиття щодо ОСОБА_1 заходів попередження, накладення стягнення компетентними органами за антигромадську поведінку. Листи правоохоронних органів не є належним доказом протиправної поведінки Відповідача за зустрічним позовом, а відтак позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщення та вселення в житловий будинок та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення в житловий будинок - відмовити.

В задоволені позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Великодорошівська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 29.05.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.