ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/731/18 Номер провадження 22-ц/814/1621/19Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю. О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді:Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.,

секретар:Дикань Д.І.,

за участю представника відповідача - адвоката Малофєєва А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, дітей від шлюбу не мають, сім`я розпалася та її відновлення є неможливим та суперечить інтересам позивача.

РішеннямНовосанжарського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Шлюб міжОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 листопада 2017 року Стовбино-Долинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №3 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Не погодившись частково з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також зазначаючи, що судом не взято до уваги надані докази, - просила рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу.

Вказувала, що районним судом не взято до уваги положення ст. 137 ЦПК України, згідно яких витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги в рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 свій відзив надав представник ОСОБА_2 - адвокат Малофєєв А.І., у якому зазначав, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, з цих підстав просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення районного суду - без змін та вирішити питання судових витрат.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

За нормами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 10 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом Петрушанко О.Д. укладено договір №21 про надання юридичних (адвокатських) послуг, відповідно до якого позивач сплатила останній 6 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №10 від 10 вересня 2018 року (а.с. 66-68,70).

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, районний суд виходив з того, що договір про надання юридичних послуг, й акт виконаних робіт були складені 10 вересня 2018 року, виходячи з яких й всі вказані юридичні послуги були надані 10 вересня 2018 року, в тому числі й ведення справи в суді, що не може відповідати дійсності, оскільки підготовче судове засіданні було призначене лише на 13 ве-ресня 2018 року. Окрім того, з посиланням на те, що, за поясненнями представника позивача, гонорар нею був отриманий в денний час 10 вересня 2018 року, суд дійшов висновку, що наведене не узгоджується з можливістю 15-годинної роботи з надання юридичних послуг в цей день.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Надаючи акт виконаних робіт №10 від 10 вересня 2018 року адвокатом прораховано майбутні затрати свого робочого часу відносно даної справи та отримано авансовий внесок у розмірі 6 000 грн.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача - адвокат Петрушанко О.Д. окрім перерахованих послуг наданих своєму клієнту, брала участь у п`яти судових засіданнях: 27 вересня 2018 року, 12 грудня 2018 року, 15 січня 2019 року, 12 лю-того 2019 року, 01 квітня 2019 року (а.с. 86-87, 118, 141,149, 167).

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не спростовано неспівмірності витрат на правову допомогу, які заявлено ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Оцінюючи в порядку ст. 89 ЦПК України докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених судових витрат у даній справі, а також беручи до уваги обставини справи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 137 ЦПК України, приходить до висновку, що заявлений розмір вартості послуг за професійну правничу допомогу є обгрунтованим, доведеним належними та допустимими доказами, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - підлягає до скасування з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення зазначених вимог позивача.

В іншій частині рішення суду не оскаржується жодною зі сторін, а відтак не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2019 року - в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Кузнєцова О.Ю.