Справа № 523/2401/19
Провадження №2/523/2323/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивував свої вимоги тим, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк, так як після смерті матері був за межами території України, в зв`язку з робочим відрядженням. Після приїзду він звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, втім йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився направив заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач направив до суду заяву в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд, в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ч.1,2 ст.13 ЦПК України). Отже, обов`язок доведеності поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, доведеності факту родинних відносин та обсягу спадкового майна, покладається саме на позивача.

З наданих з боку позивача документів убачається, що ОСОБА_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого на підставі складеного а/з про смерть №7381 від 18 липня 2018р. Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області (а.с.13).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири № АДРЕСА_2 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 березня 2017р., виданого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 3-153 (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

На підтвердження факту родинних відносин між померлою та позивачем, останнім було надано суду копію свідоцтва про його народження серії НОМЕР_2 , яким встановлено, що його батьками є: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.4). Надана копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , відповідача по справі, містить відомості, що такий народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року та його батьками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 . Тобто, наявні у справі докази підтверджують той факт, що позивач є сином ОСОБА_6 , а відтак в силу статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Відповідач, ОСОБА_2 , в свою чергу, є онуком померлої та згідно статті 1265 ЦК України є спадкоємцем п`ятої черги (а.с.4,5).

Як убачається з матеріалів справи позивач та відповідач мають постійне місце реєстрації: АДРЕСА_3 (а.с.9-10).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55427681 від 12 березня 2019р. вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . не заводилась.

Отже, оскільки ОСОБА_1 на час смерті матері спільно з нею не проживав, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не звертався, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як було встановлено судом ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини закінчився 16 січня 2019р.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 25 січня 2019р., тобто зі збігом встановленого законом шестимісячного строку.

Судом встановлено, що позивач після смерті ОСОБА_8 знаходився у відрядженні за межами України, що і зумовило пропуск ним строку на звернення до нотаріуса. Дана обставина підтверджується представленою довідкою з місця роботи позивача ТОВ «Техагробуд», з якої убачається, що ОСОБА_1 у період з 23 липня 2018р. по 15 січня 2019р. знаходився у службовому відрядженні за межами території України.

На підставі викладеного, враховуючи незначність пропуску строку на прийняття спадщини, поважність причин такого пропуску, приймаючи до уваги визнання відповідачем пред`явлених позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Інших спадкоємців за законом та/або за заповітом після смерті ОСОБА_8 судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі двох місяців, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційний суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13 березня 2019р.

Суддя -