Справа №672/1167/18
Провадження №2/672/37/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Жиловської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 17.02.2015 року, згідно якої відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на укладення даного договору, підписавши заяву, погодившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку. Проте, умов цього договору щодо повернення кредиту та внесення плати за його користування він належним чином не виконала, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, котра станом на 26.06.2018 року становить 15900 грн. 43 коп. та складається з : 1086,8 грн. - тіло кредиту, 4497,10 грн. - відсотки за користування кредитом, 9083,18 грн. - пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 733,35 грн. - штраф (процентна складова).

Тому просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 15900 грн. 43 коп. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала.

З врахуванням викладеного, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановлено, що 17.02.2015 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого ПАТ КБ «ПриватБанк»(в подальшому назву змінено на АТ КБ «ПриватБанк») надало відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Як видно з умов анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач погодилася, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг та зобов'язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у цій анекті-заяві.

Позивач встановив ОСОБА_1 кредитний ліміт у розмірі 500 грн.

Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

При цьому банк видав відповідачу кредитну картку для обслуговування карткового рахунку та перерахував кредитні кошти на вказаний рахунок, що підтверджується банківською випискою по картковому рахунку, довідкою про видані кредитні картки.

Як видно із виписки по картці № НОМЕР_2 , наданої банком, відповідач з 17.02.2015 року активно користувалася наданою їй кредитною карткою шляхом зняття готівкових коштів з картки, здійснення платежів, однак повернення коштів здійснювала не в повному обсязі.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти, користувалася ними, однак не виконала своїх грошових зобов'язань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 1086 грн.80 коп.

При цьому, суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий банком, в частині визначення заборгованості по відсоткам у сумі 4497,10 коп., оскільки даний розрахунок не відповідає умовам кредитного договору та вимогам закону з огляду на таке.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року (справа № 489/9289/14-ц, провадження № 61-5307св18), у разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо; боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Такий висновок наведений і у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

Як видно з матеріалів справи, під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 34,8 % на рік, з 01.04.2015 року процентна ставка була збільшена до 43,20 % річних.

Однак, позивачем, в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суду не надано доказів того, що позивачем узгоджувалася з відповідачем зміна процентної ставки - її збільшення з 01.04.2015 року - до 43,20 % річних.

З врахуванням викладеного суд бере до уваги первинну процентну ставку: 34,8 % річних .

З матеріалів справи вбачається, що кількість прострочених днів неповернення кредитних коштів з 17.02.2015 року по 26.06. 2018 року складає 1224 дні.

Отже, заборгованість по процентах за користування кредитними коштами становить 1268 грн. 39 коп. (34,8(%річних): 365днів в році х 1224 днів прострочення х 1086,8 грн. заборгованості:100), котра підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

При вирішенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь банку пені та штрафу, суд приймає до уваги наступні норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене і те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003 цс 15).

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, вимоги ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення неустойки у вигляді окремо пені та штрафу підлягають задоволенню частково, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 733,35 грн., а в стягненні заборгованості за пенею та комісією в розмірі 9083,18 грн. слід відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 193,46 грн. (1762 грн. ставки судового збору х 22,56 % задоволених позовних вимог).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.526, 549, 610, ч. 1 ст. 1049, ч.1 ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.02.2015 року в сумі 3588,54 (три тисячі п'ятсот вісімдесят вісім) грн. 54 коп., яка складається з: 1086,8 грн. - заборгованість за кредитом, 1268,39 грн. - відсотки за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 733,35 грн. - штраф (процентна складова), а також 397,5 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області або безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: вул.Грушевського 1Д, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1, місце реєстрації; АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Повний текст рішення складено 18.03.2019 року.

Суддя І.М.Федорук