Справа № 134/1323/18
Провадження № 22-ц/801/741/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 рокуСправа № 134/1323/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Топольської В. О.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Довжок»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 134/1323/18 за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Зарічанського В. Г. у залі суду,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» (надалі СТОВ «Довжок») про визнання договору оренди землі та додаткових угод до договорів оренди землі недійсними.

Позов обґрунтовано тим, що їм на праві приватної власності на підставі державних актів на право власності належать земельні ділянки з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Між ними та відповідачем у 2013 році були укладені договори оренди земельних ділянок строком на п?ять років.

До закінчення строку дії указаних договорів, позивачі на адресу відповідача надіслали листи, у яких повідомили про небажання продовжувати дію цих договорів та поновлювати їх на новий строк.

Натомість, державним реєстратором Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенком Р. В. було зареєстровано пролонгацію за відповідачем права оренди по укладеним між сторонами договорам оренди строком на десять років на підставі додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок.

Посилаючись на те, що додаткових угод до договорів оренди землі вони не укладали, не підписували їх та нікого не уповноважували на їх підписання, а наявність таких правочинів унеможливлює здійснення ними повноважень власників земельних ділянок, позивачі просили, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди - № 7652134 від 11 листопада 2014 року; визнати недійсною додаткову угоду № б/н від 01 лютого 2018 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року, що була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди - 7652134 від 11 листопада 2014 року; визнати недійсною додаткову угоду № б/н від 18 грудня 2017 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 18 вересня 2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 6692973 від 15 серпня 2014 року; визнати недійсною додаткову угоду № б/н від 02 квітня 2018 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року.

21 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, у якій просила залишити її позовні вимоги до відповідача без розгляду.

Ухвалою Крижопільького районного суду Вінницької області від 29 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 до СТОВ «Довжок» залишено без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди 7652134 від 11 листопада 2014 року.

Визнано недійсною додаткову угоду № б/н від 01 лютого 2018 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди 7652134 від 11 листопада 2014 року.

Визнано недійсною додаткову угоду № б/н від 18 грудня 2017 року до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 18 вересня 2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 6692973 від 15 серпня 2014 року.

Визнано недійсною додаткову угоду № б/н від 02 квітня 2018 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року.

Стягнуто із СТОВ «Довжок» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 по 704, 80 грн понесених ними судових витрат по сплаті судового збору, а на користь ОСОБА_1 1 409, 60 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок укладені з порушенням вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України, оскільки таких правочинів позивачі не укладали, не підписували їх та нікого не уповноважували на їх підписання.

Відповідач на вимогу суду не надав оригіналів спірних додаткових угод для експертного дослідження, що свідчить про визнання ним позовних вимог та підтверджує факт їх непідписання позивачами.

При цьому, оскільки державну реєстрацію спірних додаткових угод проведено у встановленому законом порядку, то вони є укладеними, а тому наявні правові підстави для визнання їх недійсними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У березні 2019 року СТОВ «Довжок» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачам відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційну скаргу СТОВ «Довжок» залишено без руху, роз?яснено заявнику право звернутися до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для надання доказів на підтвердження повноважень представника та сплати судового збору.

Ухвалою суду від 29 березня 2019 року поновлено СТОВ «Довжок» строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та відкрито апеляційне провадження у справі.

У порядку підготовки справи до судового розгляду, суддею-доповідачем прийнято ухвалу від 09 квітня 2019 року, якою зобов?язано Сектор державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Довжок» надати суду оригінал договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди 7652134 від 11 листопада 2014 року; оригінал додаткової угоди № б/н від 01 лютого 2018 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року, що зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди 7652134 від 11 листопада 2014 року; оригінал додаткової угоди № б/н від 18 грудня 2017 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 18 вересня 2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 6692973 від 15 серпня 2014 року; оригінал додаткової угоди № б/н від 02 квітня 2018 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За клопотанням представника відповідача адвоката Чоловського О. М. розгляд справи було відкладено на 10 травня 2019 року.

Через неявку позивачів та їхнього представника в судове засідання 10 травня 2019 року розгляд справи було відкладено на 25 травня 2019 року.

У судовому засіданні адвокат Пинзар І. В., який представляє інтереси позивачів, просив оголосити перерву та надати йому час, до 06 червня 2019 року, з?ясувати інформацію про смерть позивача ОСОБА_2

06 червня 2019 року адвокат Пинзар І. В. у судове засідання не з?явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв?язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні та через відсутність документів, які підтверджують смерть ОСОБА_2

Інші позивачі в судове засідання не з?явилися, хоча були належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому, колегія суддів визнає причини неявки сторін неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи у їхню відсутність.

Аргументи апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що сторони, укладаючи договори оренди земельних ділянок, досягли згоди щодо їхніх істотних умов.

Орендар належним чином виконував узяті на себе зобов?язання за цими договорами, тому відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», має переважне право перед іншими особами на укладення договорів оренди землі на новий строк.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність волевиявлення позивачів на укладення спірних додаткових угод, оскільки сторонами в установленому законом порядку було досягнуто згоди щодо поновлення договорів оренди землі на новий строк, про що свідчать власноручні підписи позивачів під текстами спірних правочинів.

Відзиви на апеляційну скаргу протягом встановленого судом строку не надійшли.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

21 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Довжок» укладено договір оренди земельної ділянки б/н, за умовами якого ОСОБА_1 передав у тимчасове, платне користування СТОВ «Довжок» строком на п?ять років земельну ділянку площею 0,08002 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області (а. с. 13-16).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер документа 90810283 від 29 червня 2017 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_5 за реєстраційним номером 22997883 від 29 червня 2017 року, інше речове право оренди за СТОВ «Довжок» було зареєстроване за № 7652134 від 11 листопада 2014 року строком на п?ять років (а. с. 19-20).

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,6053 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 2-390 від 16 липня 2016 року, відповідно до якого, вказану земельну ділянку вона отримала у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 .

Між ОСОБА_6 та СТОВ «Довжок» 18 вересня 2013 року було укладено договір оренди земельної ділянки № б/н від строком на п?ять років.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер документа 90810283 від 29 червня 2017 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_5 за реєстраційним номером 22997883 від 29 червня 2017 року, інше речове право оренди за ОСОБА_2 було зареєстроване за № 6692973 від 15 серпня 2014 року строком на п?ять років, тобто до 18 вересня 2018 року, що зазначено державним реєстратором безпосередньо в інформаційній довідці в графі «Зміст, характеристика іншого речового права» (а.с. 26-29).

ОСОБА_7 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,0895 га., кадастровий номер НОМЕР_3 , яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії « НОМЕР_4 від 14 жовтня 2011 року ( а. с.45).

21 вересня 2013 року між ОСОБА_7 та СТОВ «Довжок» було укладено договір оренди землі № б/н, строк дії договору становить п?ять років.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер документа 90810283 від 29 червня 2017 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_5 за реєстраційним номером 22997883 від 29 червня 2017 року, інше речове право оренди за ОСОБА_4 було зареєстроване за № 7539450 (в спеціальному розділі) від 31 жовтня 2014 строком на п?ять років (а. с. 49-50).

30 липня 2018 року позивачі на адресу відповідача направили листи з повідомленням про небажання продовжувати та пролонговувати зазначені договори на новий строк (а. с. 17, 25, 42, 51).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер документа 123472385 від 11 травня 2018 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_8 за реєстраційним номером НОМЕР_5 , від 07 травня 2018 року, державним реєстратором Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенком Русланом Васильовичем було зареєстровано пролонгацію іншого речового права оренди за СТОВ «Довжок» по укладеному між ОСОБА_1 та ним договору оренди землі від 21 вересня 2013 року, строком на десять років на підставі додаткової угоди № б/н від 01 лютого 2018 року до договору оренди землі № б/н від 21 вересня 2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 7652134 від 11 листопада 2014 року (а. с. 19).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер документа 123472385 від 11 травня 2018 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_8 за реєстраційним номером НОМЕР_5 , від 07 травня 2018 року, державним реєстратором Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенком Русланом Васильовичем було зареєстровано пролонгацію іншого речового права оренди за СТОВ «Довжок» по укладеному між ОСОБА_2 та ним договорі оренди землі від 18 вересня 2013 року, строком на десять років на підставі додаткової угоди № б/н від 18 грудня 2017 року до договору оренди землі № б/н від 21 вересня 2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 6692973 від 15 серпня 2014 року (а. с. 27).

Відповідно до наданої відповідачем копії додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 21 вересня 2013 року, встановлено пролонгацію даного договору строком на десять років.

З відповіді завідувача сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації Дмитришиної Л. № 01-21/28 від 15 квітня 2019 року слідує, що оригіналів документів, а саме: договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди 7652134 від 11 листопада 2014 року; додаткової угоди № б/н від 01 лютого 2018 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року, що зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди 7652134 від 11 листопада 2014 року; оригінал додаткової угоди № б/н від 18 грудня 2017 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 18 вересня 2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 6692973 від 15 серпня 2014 року; оригінал додаткової угоди № б/н від 02 квітня 2018 року до договору оренди земельної ділянки № б/н від 21 вересня 2013 року до сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації не надходило. Державним реєстратором реєстрація указаних правочинів не проводилася.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Між сторонами виник спір щодо дійсності договору оренди землі та додаткових угод до договорів оренди земельної ділянки.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції, що була чинна на час укладення правочинів) набрав чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 цього Закону).

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі.

Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевірка належності підпису особі не може підтверджуватись будь-якими засобами доказування, а встановлення зазначеної обставини потребує спеціальних знань.

З матеріалів справи слідує, що представником позивачів ОСОБА_9 заявлялося клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо встановлення належності підписів у договорі оренди земельної ділянки та додаткових угодах до договорів оренди позивачам (а.с. 103-104).

Проте, указане клопотання місцевий суд, у встановленому цивільним процесуальним законом порядку, не вирішив, лише зазначивши у рішенні про неможливість проведення такої експертизи через відсутність оригіналів документів.

Згідно з частиною 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільним процесуальним законодавством збирання доказів судом, за власної ініціативи, не передбачено і визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Згідно частиною 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Апеляційним судом встановлено, що предметом позову в даній справі є вимоги про визнання договору оренди землі та додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок із позивачами недійсними.

Разом з тим, а ні позивачами, а ні відповідачем до суду не було надано доказів, що підтверджували б існування таких угод.

Позивачі у позовній заяві зазначили, що додаткових угод про продовження договорів оренди до 10 років вони не підписували і нікого не уповноважували на їх підписання і тексти додаткових угод до договорів у них відсутні.

Відповідач також не надав суду вказані оригінали додаткових угод, зазначивши, що вони були надані реєстратору, проте останній їм їх не повернув, заявивши при цьому ,що вони і у нього відсутні.

При цьому наданий представником відповідача оригінал договору оренди землі від 21 вересня 2019 року за відсутності його державної реєстрації не свідчить про те, що він є укладеним (а. с. 174-174а).

Ухвалою апеляційного суду від 09 квітня 2019 року оригінали оспорюваних договору оренди та додаткових угод до договорів оренди були витребувані з сектору державної реєстрації Крижопільської РДА та відповідача СТОВ «Довжок», проте останніми на адресу суду не надані.

За обставин відсутності оригіналів оспорюваних додаткових угод , якими продовжувалось речове право оренди, у позивача, відповідача та державного реєстратора неможливо стверджувати ,що вказані договори були взагалі укладені.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Відтак, з`ясувавши обставини справи, у суду були відсутні підстави вважати оспорювані угоди укладеними і, відповідно, визнавати їх недійсними.

Колегія суддів вважає, що за відсутності оригіналів оспорюваних договору оренди та додаткових угод до договорів оренди, оспорювані угоди з підстав відсутності волевиявлення не можуть визнаватись недійсними,а права позивачів, з урахуванням наявності запису про речове право відповідача, підлягають захисту у інший спосіб, зокрема шляхом виключення з Державного реєстру речових прав реєстраційного запису про наявність у відповідача непідтвердженого правочином речового права.

Тому колегія суддів вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з цих підстав.

Оскільки висновки суду ґрунтуються на неправильно встановлених обставинах справи та неправильно застосованих нормах матеріального права, рішення суду відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з позивачів в рівних частинах на користь відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена останнім за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» задовольнити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 січня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» про визнання договору оренди землі та додаткових угод до договорів оренди землі недійсними відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в рівних частинах на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» 4 228, 80 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий Підпис С. К. Медвецький

Судді: Підпис С. Г. Копаничук

Підпис В. В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С. К. Медвецький