Справа № 638/7901/19
Провадження № 2-з/638/302/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова

в складі головуючого судді Штих Т.В.

при секретарі Вакула І.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку розгляду заяви про забезпечення позову, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму основного боргу у розмірі 1 587 000,00 грн., 3% річних у сумі 6522,00 грн., пені у сумі 77 654,30 грн., інфляційне збільшення боргу у сумі 14 283,00 грн., а разом 1 685 459,30 грн.. Судові витрати покласти на відповідача.

04.06.2019 ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_2 автомобіль Lexus GX 460, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 р.в.. До набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного автомобіля.

Перевіривши матеріали наданої заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч.3 ст. 150 ЦПК України вимагає щоб види забезпечення позову були співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, крім обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, інших доказів чи обґрунтування доводів про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення, заявником суду не надано.

Зокрема, позивачем не надано доказів того, що автомобіль, відносно якого він просить вжити заходи забезпечення позову, належить саме відповідачу.

Також, слід зазначити, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2016 по справі № 638/5995/16-ц накладено арешт на транспортний засіб LEXUS GX 460 державний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . Інформація про те, що на сьогоднішній день даний арешт скасовано, у суду відсутня.

Враховуючи викладене, суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним та доцільним, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.