Справа №442/1983/19
Провадження №2-о/442/46/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до зацікавленої особи ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою в якій просить: встановити факт проживання її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування вказаної заяви покликається на те, що з середини 1999 року вона і ОСОБА_2 почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Шлюб вони не поспішали реєструвати оскільки в цьому не було потреби.

Спочатку вони жили в гуртожитку по АДРЕСА_1 . З 2000 до початку 2003 року, вони знімали квартиру по АДРЕСА_1 , а з травня 2003 року проживали на квартирі у м АДРЕСА_2 . За час проживання на цих квартирах їх часто відвідували їхні друзі та знайомі, а також мама зацікавленої особи.

Вони часто їздили в село Гірське, Миколаївського району до її батьків. ОСОБА_2 називав її батьків: батьком та мамою. Також вони часто їздили в м.Трускавець, до мами ОСОБА_3

Зазначає, що в 2003 році вона, разом із мамою ОСОБА_4 , купила квартиру в АДРЕСА_3 . В цій квартирі вона за свій кошт проводила ремонт, з січня 2004 року по даний час сплачує комунальні послуги.

В серпні 2014 року, ОСОБА_2 призвали в армію для участі в антитерористичній операції. Вона відвідувала його на полігоні біля Львова кожного вихідного, де йому привозила продукти харчування та необхідні речі.

В грудні 2014 року ОСОБА_2 був на ротації та був присутнім на хрестинах внучки - ОСОБА_5 , а в грудні 2015 року, також був на дні народження внучки - ОСОБА_5 .

Заявник ОСОБА_1 та її захисник ОСОБА_18., в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав викладених в заяві, просять заявлені вимоги задоволити.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_19 заперечили щодо задоволення заяви з підстав викладених у письмовому відзиві. При цьому вказують на необґрунтованість та безпідставність поданої заявником заяви.

Свідки зі сторони заявника: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснили, що заявника ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знають давно, і їм відомо, що ті протягом тривалого часу проживали разом як чоловік та жінка, неодноразово заходили до них в гості.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що разом із братом ОСОБА_1 в 2015 році робив ремонт в квартирі на площі Ринок в м.Дрогобичі. ОСОБА_3 в той час в квартирі не було.

Свідки зі сторони зацікавленої особи: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пояснили, що заявник ОСОБА_1 та зацікавлена особа ОСОБА_2 , дійсно деякий час проживали за однією адресою, однак вони жили не як чоловік і жінка, тобто без створення сім`ї.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що із ОСОБА_3 є колегами по роботі, про те, що в ОСОБА_3 є дружина йому нічого не відомо, оскільки останній ніколи про це не говорив.

Вислухавши пояснення заявника, зацікавленої особи, свідків, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням: Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В той же час, частиною 2 даної статті регламентовано, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що: «Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки». Частиною 4 ст. 3 СК України визначено, що: «Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства».

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї чи факту проживання однією сім`єю, окрім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Водночас заявником не надано суду достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 разом із зацікавленою особою, мали спільний бюджет, разом харчувалися, купляли майно для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, зацікавленою особою ці факти повністю заперечуються.

Свідки зі сторони заявниці, твердили, що заявник та зацікавлена особа хоч і деякий час жили разом в одній квартирі, однак жоден із свідків не підтвердив, наведених вище обов`язкових умов.

Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

В порушення умов, вказаної вище статті, заявником не вказано з якою метою їй необхідне це встановлення факту, як і не вказано за який період потрібно встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , а доводи заявника ґрунтуються лише на голослівних припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку заявника, що підтверджували би заявлені нею вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, у зв`язку з чим не заслуговують на увагу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - із поданих позивачем доказів, не вбачається яке саме його право порушено.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 315-318 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до зацікавленої особи ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.06.2019 року.

Суддя О.В. Крамар