КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10червня 2019 року м. Київ

Справа №355/1791/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/7552/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Баришівського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Литвиненко О.Л. 06 березня 2019 року у смт. Баришівка, повний текст рішення складено 12 березня 2019 року, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2018 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ОСОБА_2 померІНФОРМАЦІЯ_1 року. Представник позивача вважає, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлого позичальника банку - ОСОБА_2 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з чим має відповідати за його зобов`язаннями. На підставі викладеного представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 8749,37 грн та сплачений судовий збір.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року у в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не було надано доказів проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом на час відкриття спадщини, також позивачем не було надано доказів, які підтверджують, яке саме майно входить до складу спадщини та яка його вартість. Крім того, відповідач ОСОБА_1 із заявою до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Також суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову вказав на пропуску позивачем строків позовної давності.

Не погодилось із вказаним рішення суду АТ КБ «ПриватБанк», представником подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на неправильне і необґрунтоване застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи. Вказує на те, що відповідач все ж таки прийняла спадщину, оскільки із заявою про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦПК ,України, оскільки відповідач не відмовилася від спадкування в передбачені законом строки, а тому вона повинна відповідати перед кредитором, оскільки зобов`язання були успадковані на рівні з правами. За таких обставин суд першої інстанції не міг відмовити в задоволенні законних і обґрунтованих позовних вимог. Представник позивача також вказує на те, що судом першої інстанції не було встановлено яке саме спадкове майно залишилося після смерті ОСОБА_3 , його вартість, та чи покриває спадкового майна розмір заборгованості за спадкодавця, тобто не встановив дійсні обставини справи. Також судом не витребувано відомості про наявність рухомого чи нерухомого майна, зареєстрованого за померлим, в той час, як Банк позбавлений можливості самостійно встановити обсяг майнових прав, що увійшли до складу спадщини.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позичальником ОСОБА_2 08 травня 2008 року була підписана Заява, згідно якої він виявив бажання оформити на своє ім`я картку Кредитка «Універсальна» пільговий період 30 днів, бажаний кредитний ліміт 5000, 00 грн. /а.с. 9/. Також, в заяві зазначено, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді /а.с. 9/.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.78/.

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість ОСОБА_2 станом на 13 березня 2013 року становить - 8749,37 грн, /а.с.10-12/.

Згідно спадкової справи №308/2014 року до майна померлого ОСОБА_2 , заведеної у Баришівській районній державній нотаріальній конторі, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкова справа заведена за заявою кредитора. /а.с.74-83/.

Представник позивача зазначав, що встановивши з копій паспортів ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 те, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України відповідач є такою, що прийняла спадщину після смерті останнього, направив ОСОБА_1 30 травня 2018 року лист-претензію, якою повідомляв відповідача, що станом на дату смерті ОСОБА_2 , за ним рахується заборгованість за кредитним договором у сумі 8749,37 грн, і оскільки вона являється спадкоємцем останнього, то має сплатити таку заборгованість, але ОСОБА_1 таку заборгованість до цього часу не сплатила.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредиторами інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Згідно вимогст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч.2-4ст.1273 ЦКУкраїни.

Частиною1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була відкрита за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитора померлого.

Доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності, прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого ОСОБА_2 позивачем суду надано не було, посилання на факт реєстрації відповідача за однією адресою з померлим, жодним чином не свідчить про те, що відповідач постійно проживала з померлим на час відкриття спадщини, вчинивши тим самим дії, що свідчать про її прийняття.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 згідно наданої копії паспорта серії НОМЕР_1 зареєстрована АДРЕСА_1 , в той час як померлий ОСОБА_2 згідно наданої копії паспорта серії НОМЕР_2 був зареєстрований АДРЕСА_1 , тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за різними адресами.

Відповідно до вимогст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачем не доведено того факту, що відповідач ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 у визначений законом спосіб, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог ПАТ КБ «Привабанк» про стягнення з ОСОБА_1 , як спадкоємця, заборгованості за договором в порядку ст. 1282 ЦК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву, просила суд першої інстанції застосувати до вказаних правовідносин строк позовної давності.

Застосовуючи до вказаних правовідносин строк позовної давності, суд першої інстанції виходи з того, що правові наслідки порушення ОСОБА_2 умов договору № б/н від 08 травня 2008 року настали з моменту невиконання даного договору, а саме з 17 серпня 2011 року. З 17 серпня 2011 року розпочався перебіг позовної давності, який сплинув 17 серпня 2014 року. Позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а претензія кредитора направлена до Баришівської районної державної нотаріальної контори 02 жовтня 2014 року, а звернувся банк до суду тільки 11 грудня 2018 року, тобто із пропуском встановленого законом строку.

Разом з цим, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

А отже в цій частині рішення суду не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на застосування строку позовної давності.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку, та дійшов вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому підстави для його скасування в цій частині відсутні.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем компенсації не підлягають, так як судом відмовлено у задоволенні заявлених ним вимог.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» -задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року змінити, виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на застосування строків позовної давності.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук