Справа № 428/2677/19
Провадження №2-о/428/252/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі :

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті особи в певний час,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим, що 30.08.2015 року в м. Кадіївка Луганської області помер батько заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2, заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, з причини того, що медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою і просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, 30.06.1938р.н., який помер 30.08.2015 року у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області.

Заявник у судове засідання не зявилась , про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві зазначила прохання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕМ № 104393, виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області від 25.02.1999р., ОСОБА_2 народився 30.06.1938р. в с. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області та з 08.07.2011р. зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Стаханов), вул. Саратовська, 33. Згідно копії довідки про причину смерті №719 від 25.09.2015р., ОСОБА_2, 30.06.1938р. помер 30.08.2015р. у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області. Відповідно до копії листа Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 05.03.2019р. №185/17.1-31, вказаний відділ повідомив заявника про те, що рішення суду про встановлення факту смерті є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі.

Суд враховує, що м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст.317 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ОСОБА_2, 30.06.1938р.н., помер 30.08.2015р. у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, Україна.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 315, 317, 319, 352, 354, 430 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті особи в певний час, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Стаханов), вул. Саратовська, буд. 33 , паспорт громадянина України серії ЕМ № 104393, який помер 30 серпня 2015 року у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, Україна.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Розяснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя