г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2479/17
Номер провадження 2/213/41/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Стаматовій А.В.,

за участі:

позивачів - ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

представника відповідача - Ньорба Анастасії Валентинівни ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, цивільну справу 213/2479/17 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу, визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», в якому просять: визнати незаконним акт ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 19.08.2016 року, що засвідчує їх відмову від встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на об`єкті по АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати рішення комісії ПАТ «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу щодо збільшення норми використання природного газу з 7,1 м3 на 18,3 м3 на одну особу для позивачів; зобов`язати ПАТ «Дніпропетровськгаз» з 19.08.2016 року поновити їм режим нарахування природного газу за нормою 7,1 м3 на одну особу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203; визнати за ними право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Дніпропетровськгаз» та визнати, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за власний рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників позивачам.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між позивачами (далі за текстом Споживачі) та ТОВ «Дніпропетровськгаз» був укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. Доказом факту приєднання всіх споживачів до типового договору розподілу природного газу вони вважають щомісячне споживанням ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Згідно п. 2.1. даного договору, ТОВ «Дніпропетровськгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам, в необхідних об`ємах (обсягах), а вони взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Вказують, що сумлінно виконуючи всі умови даного договору, вони регулярно оплачували послуги за договором в терміни, визначені в рахунках. Жодної заборгованості перед ТОВ «Дніпропетровськгаз» не мають. Даний факт підтверджують розрахунковими квитанціями.

В жовтні 2016 року Споживачам стало відомо, що для них на підставі акту ПАТ «Дніпропетровськгаз» та рішення комісії ПАТ «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу (фізичній особі) та споживачу, що не є побутовим в односторонньому порядку було змінено норму використання природного газу з 7,1 м3 на 18,3 м3. При зверненні до ПАТ «Дніпропетровськгаз» Споживачів будинку № АДРЕСА_1 було повідомлено листом від 12.01.2017 року № Dp-ДВ-352-0117, що працівниками було складено 19.08.2016 року акт про порушення, згідно якого, нібито, Споживачі, відмовились від встановлення лічильника газу за рахунок ПАТ «Дніпропетровськгаз». Акт про порушення було розглянуто на комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу (фізичній особі) та споживачу, що не є побутовим. На комісії було винесено рішення про здійснення Споживачам нарахувань за спожитий природний газ з 19.08.2016 року за граничними об`ємами споживання природного газу по формулі: 18,3 м3*6,879 грн. = 125 грн. 89 коп. на одну людину. Свої дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» обґрунтовує наявністю акту від 19.08.2016 року, який був складений посадовими особами ПАТ «Дніпропетровськгаз». Даний акт, на думку споживачів, є незаконним, оскільки був складений всупереч вимогам Розділу 11 глави 5 пунктів 1-7 Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494. При цьому, по теперішній час ПАТ «Дніпропетровськгаз» не вручило під підпис всім Споживачам копії рішення комісії з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу (фізичній особі) та споживачу, що не є побутовим із зазначенням дати та причини зміни норму використання природного газу з 7,1 м3 на 18,3 м3, не надало чіткої та достовірної інформації про причини зміни норми використання природного газу та фактично відсторонилось від забезпечення їх, як споживачів, постачанням природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу.

В грудні 2016 року Споживачами будинку № АДРЕСА_1 були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. З метою забезпечення раціонального використання природних ресурсів та забезпечення оплати кожним Споживачем фактично спожитого об`єму газу на даних зборах було прийнято рішення щодо ініціювання уповноваженою особою ОСОБА_1 звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Дніпропетровськгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок НОМЕР_32 Споживачів було повідомлено, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» не передбачено фінансування робіт з встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку АДРЕСА_1

Дана правова позиція працівників ПАТ «Дніпропетровськгаз» є неправомірною, оскільки побутовим споживачам було відмовлено у забезпеченні та встановленні індивідуальними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу», суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується:

- комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року;

- для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року;

- тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу» з метою забезпечення повного комерційного (приладового) обліку природного газу в побуті відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території було зобов`язано вжити заходи до оснащення в повному обсязі квартир і приватних будинків, у яких проживає населення, лічильниками газу: до 01.01.2016 року - якщо природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; до 01.01.2018 року, - якщо природний газ використовується тільки для приготування їжі.

Таким чином, забезпечити комерційний облік природного газу кожному Споживачу будинку АДРЕСА_1 зобов`язане було газорозподільне підприємство - ПАТ «Дніпропетровськгаз» в термін до 01.01.2018 року.

Тому, зважаючи на численні порушення ПАТ «Дніпропетровськгаз» прав, Споживачі будинку АДРЕСА_1 вимушені звернутись до суду з даною позовною заявою.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - кожний окремо - позов підтримали повністю та просили його задовольнити.

Інші позивачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник позивача ОСОБА_32 у судове засідання не з`явився, просить суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача ПАТ «Дніпропетровськгаз» у судовому засіданні позов не визнала, просила закрити провадження по справі, оскільки ПАТ «Дніпропетровськгаз» на особових рахунках позивачів виконано перерахунок нарахувань, здійснених за граничними нормами за період з 19.08.2016 року по 30.07.2017 року, тому відпала необхідність в оскарженні зазначених вище акту та рішення. Крім того, 21 грудня 2017 року N 2260-VIII було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали чинності 19.01.2018 року і строк забезпечення встановлення лічильників газу встановлено до 01.01.2021 року, у зв`язку з чим предмет спору, з яким звернулись позивачі на теперішній час відсутній.

Представник відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у судове засідання не з`явився, відповідно до наданих письмових заперечень просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що позивачі зареєстровані та проживають в будинку АДРЕСА_1 (том 1, а.с.16-188) та є споживачами природного газу, який їм надає ПАТ «Дніпропетровськгаз». Позивачі регулярно оплачували рахунки про сплату послуг з газопостачання. Вказані обставини визнані сторонами та не оспорюються.

19 серпня 2016 року відповідачем був складений акт, в якому було зазначено про відмову від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, на підставі якого позивачам було змінено режим нарахування природного газу.

В грудні 2016 року Споживачами будинку АДРЕСА_1 були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. З метою забезпечення раціонального використання природних ресурсів та забезпечення оплати кожним Споживачем фактично спожитого об`єму газу на даних зборах було прийнято рішення щодо ініціювання уповноваженою особою ОСОБА_1 звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Дніпропетровськгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Дніпропетровськгаз» на підставі статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Листом ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 06.01.2017 року № Dp-ДВ-151-0117 позивачів було повідомлено, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» не передбачено фінансування робіт з встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку АДРЕСА_1 .

Спір між сторонами виник з того приводу, що на думку позивачів ПАТ «Дніпропетровськгаз» неправомірно нараховує Споживачам, що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 плату за спожитий природний газ за нормою 7,1 м3 на одну особу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203 та незаконно відмовив у встановленні індивідуальних газових лічильників за рахунок ПАТ «Дніпропетровськгаз».

У свою чергу ПАТ «Дніпропетровськгаз» не погодилось з обставинами, викладеними у позовній заяві та звернуло увагу суду на наступні обставини - 21 грудня 2017 року N 2260-VIII було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали чинності 19.01.2018. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Згідно ч. 2 ст. З Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення), які встановлять лічильники протягом 2018 року, відповідна компенсація здійснюється протягом 12 місяців. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу: а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. У разі ненадання співвласниками багатоквартирного будинку згоди на встановлення загальнобудинкового лічильника газу суб`єктам господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу індивідуальними лічильниками газу, а строк забезпечення встановлення лічильників газу встановлено до 01.01.2021 року. За вищевказаних обставин відповідач зазначає, що з 19.01.2018 набули чинності зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», у зв`язку з чим предмет спору, з яким звернулись позивачі на теперішній час відсутній, а позов на підставі змін до Закону є передчасним, та таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачі є споживачами природного газу, а відповідач ПАТ «Дніпропетровськгаз» є ОСОБА_33 , виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Відповідно до ст. 14 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Судом також встановлено, що тарифи на газопостачання відносяться до першої групи.

Згідно ст.19 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Як передбачено ст. 20 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 20 цього Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Судом встановлено, що позивачі приєдналися до цього типового договору розподілу природного газу, так як щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.

Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором постачання природного газу споживачам, а саме Розділом IV. «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», Розділом V. «Права та обов`язки споживача» та Розділом VІ. «Права і обов`язки постачальника». Зміст типового договору, викладений в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, констатує, що права та обов`язки для всіх споживачів є ідентичними.

Згідно п. 2.1. даного договору, ПАТ «Дніпропетровськгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам, в необхідних об`ємах (обсягах), а вони взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Нормою ч.1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язків для виконання сторонами. Згідно із вимогами ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.21 ч.2 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно ст. 30 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій.

Згідно Постанов НКРЕКП «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу», що були затверджені за період з 2011 року по 31.05.2017 рік, регулятором, до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб.м. природного газу. Так, згідно Додатку №1 до Постанови НКРЕКП №150 від 28.12.2011 року, в структурі тарифу затверджено витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 м.куб. природного газу, які становлять 6,96 грн., а згідно Додатку №1 до Постанови НКРЕКП №1625 від 27.09.2016 року, в структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 м.куб. становлять 25,20 грн.

Судом встановлено, що позивачі проводили оплату газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних.

Таким чином, відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами та відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення та ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.

Судом встановлено, що позивачі висловили волевиявлення на встановлення індивідуальних лічильників газу, а тому це їх волевиявлення не може бути порушеним. На переконання суду задоволення волевиявлення позивачів буде відповідати зазначеній державній політиці в сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для позивачів з отримання послуги по газопостачанню.

На переконання суду, встановлення позивачам індивідуальних лічильників буде забезпечувати оплату кожним з них саме того об`єму газу, який ним спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства як справедливість.

Тому відмова відповідача встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів.

Обговорюючи питання про те, за чий рахунок повинно проводитися фінансування робіт з оснащення лічильниками газу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Судом встановлено, що саме на відповідача покладений обов`язок встановлення лічильників газу, тому саме відповідач повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт. Як встановлено судом, відповідач не вживав будь яких заходів для фінансування вказаних робіт за рахунок будь-якого бюджету. Звертаючись до відповідача, позивачі висловили волевиявлення про те, щоб індивідуальні лічильники були встановлені за рахунок відповідача. Як передбачено ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що позивачі проводили оплату послуг з газопостачання згідно тарифу, до якого були включені витрати на встановлення лічильників газу, а відповідач на умовах оплати такого тарифу надавав послуги з газопостачання. Таким чином, між позивачами та відповідачем вже вкладений договір стосовно встановлення лічильників та оплати цих робіт і додаткового врегулювання це питання не потребує.

У свою чергу, судом встановлено, що питання щодо визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу, було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18). За результатом розгляду вказаної справи було прийнято постанову від 07 листопада 2018 року та викладено такі правові висновки.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21 грудня 2017 року № 2260-VIII, - тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.)

У частині першій статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір), цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі газорозподільних систем.

Встановивши, що позивачі є споживачем природного газу, проводили оплату газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі - безпосередньо індивідуальних, просили встановити їм індивідуальні газові лічильники, а ПАТ «Дніпропетровськгаз» оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням, суд прийшов правильного висновку, що саме на ПАТ «Дніпропетровськгаз» покладений обов`язок встановлення лічильників газу, лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживачів є неправомірним. Відмова ПАТ «Дніпропетровськгаз» встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів.

Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника».

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» волевиявлення позивача на встановлення індивідуального лічильнику газу не може бути порушеним.

Оскільки, згідно пункту 2.1 Типового договору

ПАТ «Дніпропетровськгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачу в необхідних об`ємах (обсягах), а він взяв на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором, позивачі не відмовлялись від встановлення загальнобудинкового вузла обліку спожитого газу, а просили встановити їм індивідуальний газовий лічильник, слід зробити висновок, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» прийняло незаконне рішення про зміну режиму нарахування об`ємів природного газу побутовим споживачам.

У зв`язку з тим, що дане судове рішення ухвалюється після 01.01.2018 року вимога позову про зобов`язання відповідача встановити лічильники до 01.01.2018 року в частині зазначення дати зобов`язання залишається без задоволення, тобто вказана вимога задовольняється без визначення певної дати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір сумі 52860 грн. 00 коп., в рівних частинах - по 26430,00 грн. з кожного з відповідачів. При цьому, суд виходить з кількості позивачів, які звільнені від сплати судового збору та розміру прожиткового мінімуму на час звернення з позовом.

Керуючись ст.ст. 8, 24 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 16, 526, 626, 629, 655 ЦК України, ст.ст.5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.1, 2, 3, 6, 14, 19, 20, 21, 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними акт ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 19.08.2016 року, що засвідчує відмову побутових споживачів природного газу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_34 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_23 від встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на об`єкті по АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії ПАТ «Дніпропетровськгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу щодо збільшення норми використання природного газу з 7,1 м3 на 18,3 м3 на одну особу для побутових споживачів природного газу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_34 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_23 , що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ПАТ «Дніпропетровськгаз» з 19.08.2016 року поновити побутовим споживачам природного газу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_34 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_23 , що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , режим нарахування природного газу за нормою 7,1 м3 на одну особу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203.

Визнати право за побутовими споживачами природного газу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_34 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_23 , що проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Визнати, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» зобов`язано за власний рахунок здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_13 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_14 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_16 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_17 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_18 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_19 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_20 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_21 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_22 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_34 ( АДРЕСА_24 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_25 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_26 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_27 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_28 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_29 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_30 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_31 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_32 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_33 ).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір в сумі 26430 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на користь держави судовий збір в сумі 26430 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі:

?ОСОБА_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_2 ;

?ОСОБА_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_3 ;

?ОСОБА_6 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_34 , являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_4 ;

?ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 , паспорт НОМЕР_5 ;

?ОСОБА_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_7 , паспорт НОМЕР_6 ;

?ОСОБА_8 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_8 , паспорт НОМЕР_7 ;

? ОСОБА_9 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_9 , паспорт НОМЕР_8 ;

?ОСОБА_10 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_10 , паспорт НОМЕР_9 ;

?ОСОБА_11 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_11 , паспорт НОМЕР_10 ;

?ОСОБА_12 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_12 , паспорт НОМЕР_11 ;

?ОСОБА_13 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_13 , паспорт НОМЕР_12 ;

?ОСОБА_14 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_14 , паспорт НОМЕР_13 ;

?ОСОБА_15 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_15 , паспорт НОМЕР_14 ;

?ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_35 , паспорт НОМЕР_15 ;

?ОСОБА_16 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_17 , паспорт НОМЕР_16 ;

?ОСОБА_17 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_18 , паспорт НОМЕР_17 ;

?ОСОБА_18 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_19 , паспорт НОМЕР_18 ;

?ОСОБА_19 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_20 , паспорт НОМЕР_19 ;

?ОСОБА_20 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_21 , паспорт НОМЕР_20 ;

?ОСОБА_21 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_22 , паспорт НОМЕР_21 ;

?ОСОБА_22 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_23 , паспорт НОМЕР_22 ;

?ОСОБА_23 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_33 , паспорт НОМЕР_23 ;

?ОСОБА_24 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_25 , паспорт НОМЕР_24 ;

?ОСОБА_25 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_26 , паспорт НОМЕР_25 ;

?ОСОБА_26 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_27 , паспорт НОМЕР_26 ;

?ОСОБА_27 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_28 , паспорт НОМЕР_27 ;

?ОСОБА_28 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_29 , паспорт НОМЕР_28 ;

?ОСОБА_29 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_30 , паспорт НОМЕР_29 ;

?ОСОБА_30 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_31 , паспорт НОМЕР_30 ;

?ОСОБА_31 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_32 , паспорт НОМЕР_31 ;

Відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", місце знаходження: м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", місце знаходження: м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, .

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.