КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/8247/2019 Головуючий в 1 інстанції - Макаренко І.О
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року про передання іншому суду на розгляд за підсудністю справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини сторін - ОСОБА_3 з батьком. Крім того, просив припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання дитини, стягнувши такі аліменти з матері дитини на користь позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що позов підлягає пред`явленню до суду за місцем знаходження відповідача.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати, як постановлену з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва Скаржник посилається на те, що ним заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів, а отже, в силу положень ст. 28 ЦПК України, даний позов може бути пред`явлено до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

За загальним правилом територіальної підсудності, встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Між тим, звертаючись до суду за власним місцем зареєстрованого проживання, позивач виходив з того, що ним заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів.

Так, згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

При цьому, в силу положень СК України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Судом першої інстанції об`єктивно встановлено, що на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі, є чинним рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року, яким місце проживання дитини сторін визначено з матір`ю, а також стягнуто з батька дитини на користь матері аліменти на утримання дитини.

Тобто, вирішення позовних вимог про стягнення аліментів в даному випадку залежить від вирішення питання визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів саме з позивача за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що позовні вимоги про стягнення аліментів в даному випадку є похідними від позовних вимог про визначення місця проживання дитини та вимог про припинення стягнення аліментів за судовим рішенням.

При цьому, на зазначені правовідносини не поширюються правила альтернативної підсудності, встановлені ст. 28 ЦПК України, а відповідні позовні вимоги підлягають пред`явленню до суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача.

Таким чином, враховуючи, що згідно матеріалів справи, місце проживання відповідача зареєстроване у Дніпровському районі м. Києва, слід дійти висновку про те, що суд обґрунтовано передав дану цивільну справу на розгляд за підсудністю зазначеному вище суду, а оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.7, 369, 374, 375 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: