УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1614/08

провадження № 61-3466ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_5 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, яка обґрунтована тим, що на виконанні у головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - Центральний ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, що виданий 09 квітня 2008 року Придніпровським районним судом

м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_6, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 березня 2008 року і до повноліття.

27 лютого 2018 року ОСОБА_5 звернувся до головного державного виконавця про надання довідки про розмір заборгованості, уточнення з якого розрахунку нараховувалися аліменти та просив приєднати довідку про отримання пенсії за інвалідністю з листопада 2016 року.

05 березня 2018 року отримав довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якої, сума заборгованості станом на 01 березня

2018 року становила 88 809,14 грн. При цьому, довідка складена без урахування того, що боржник отримує пенсію за загальним захворюванням у зв'язку з інвалідністю 2 групи.

Крім того, державний виконавець взагалі не врахував, що з 10 вересня

2008 року ОСОБА_5 сплачував аліменти на рахунок стягувача, квитанції на підтвердження чого містились у виконавчому проваджені.

19 березня 2018 року знову звернувся до державного виконавця з клопотанням про здійснення повторного розрахунку або надання пояснень щодо відмови у його задоволенні.

03 травня 2018 року ОСОБА_5 дізнався про існування довідки-розрахунку

від 22 березня 2018 року, якою обраховано розмір аліментів, за результатами аналізу якої встановлено, що рішенням державного виконавця, не враховано сплату аліментів, відповідно до квитанцій на загальну суму 13 195,00 грн, сплачених за період з вересня 2008 року до грудня 2017 року.

Крім того, обрахунок аліментів здійснено, виходячи не із середньої заробітної плати по Черкаській області.

Доказів щодо того, що ці кошти сплачувались на виконання інших, ніж аліментних, зобов'язань, стягувач не надала, а державний виконавець не встановив.

Крім того, за період з березня 2008 року по листопад 2016 року заборгованість нарахована на 1 140,15 грн більше.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_5 просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо обрахування розміру аліментів, виходячи не із середньої заробітної плати по Черкаській області; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо неврахування квитанцій про сплату аліментів при визначенні заборгованості на загальну суму 14 140,00 грн; зобов'язати державного виконавця здійснити розрахунок розміру аліментів, виходячи із середньої заробітної плати по Черкаській області та із урахуванням квитанцій про сплату аліментів на загальну суму 14 140,00 грн; стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області

від 27 грудня 2018 року, скаргу ОСОБА_5задоволено.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Коробкової Г. О. щодо обрахування розміру аліментів виходячи не із середньої заробітної плати по Черкаській області.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Постоєнка М. В. щодо неврахування квитанцій про сплату аліментів при визначенні заборгованості на загальну суму 14 140,00 грн.

Зобов'язано старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Постоєнка М. В. здійснити розрахунок розміру аліментів, виходячи із середньої заробітної плати по Черкаській області та із врахуванням квитанцій про сплату аліментів на загальну суму 14 140,00 грн.

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2018 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявник просила визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявником отримано 11 січня

2019 року, що підтверджується копією конверта Апеляційного суду Черкаської області.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом Черкаської області прийнято постанову 27 грудня 2018 року, повний текст постанови складено 29 грудня 2018 року, вручено заявнику

11 січня 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 11 лютого 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи те, що скаргу подано 11 лютого 2019 року тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, а клопотання заявника про поновлення строку - задоволенню.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_5 періодично сплачував аліменти, на підтвердження чого надано копії квитанцій, проте державним виконавцем ці кошти у розрахунок заборгованості не включені, дійшов правильного висновку що дії державного виконавця є протиправними, а заборгованість зі сплати аліментів ним визначена неправильно.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2018 року та постанови Апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження в справі за скаргою ОСОБА_5 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2018 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є.Червинська