Справа № 447/247/18 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/811/2982/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області в складі судді Карбовніка І.М. від 23 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд-М», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди внаслідок загибелі батька під час виконання трудових обов`язків, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М", треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок загибелі батька під час виконання трудових обов`язків задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в дохід держави.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1

В своїй апеляційній скарзі просить рішення в частині стягнення з ТзОВ «Гідробуд-М» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 4000 грн. змінити та стягнути з ТзОВ «Гідробуд-М» на користь ОСОБА_1 300000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди, в решті частини рішення залишити без змін. Зазначає, що стягнена судом сума в розмірі 4000 грн. є недостатньою для відшкодування йому моральної шкоди. Зазначає, що внаслідок загибелі батька йому та його сім`ї заподіяна моральна шкода, яка полягає у шкоді його здоров`ю, душевних хвилюваннях та переживаннях, нервових стресах та стресах сім`ї, психологічних переживаннях, яких зазнав його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок раптової загибелі його діда. Зазначає, що судом не взято до уваги, як доказ, Висновок психологічного обстеження від 07.02.20189 року №11 згідно якого психолог прийшла до висновку, що отримані результати психологічного обстеження свідчать про наявність у нього ознак після травматичного розладу, який спричинений перенесеною травмою - раптовою смертю батька. Звертає увагу на те, що результати психологічного дослідження показали, що він зазнав глибокої психологічної травми, внаслідок раптової смерті батька і у нього наявні ознаки посттравматичного стресового розладу, що проявляються у неналежному ставленні до себе, наявності почуття провини, високої тривожності, збудливості, ранимості, вразливості, пригніченому настрої, заглибленості у власні переживання. Зазначає, що психолог відзначила, що він був у тісному емоційному зв`язку із своїм батьком, тому раптова втрата рідної людини спричинила наявний психологічний стан.

Відповідно до ст.368, ч.2 ст.369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, письмових пояснень до позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1172, 1187, 1167 ЦК України, ст.76, ст. 141 ЦПК України та задовольняючи позов частково, - виходив з того, що відповідно до свідоцтва про народження від 07.07.1982 року серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.01.2017 серії НОМЕР_2 . Зі змісту акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався о 12.40 годині 25.01.2017 на ТзОВ "Гідробуд-М" від 24.03.2017 встановлено таке. Потерпілий пройшов повторний інструктаж з охорони праці 03.01.2017, періодичний медичний огляд не проходив. ОСОБА_5 виконавши роботу повернувся на територію ТзОВ "Гідробуд-М" приблизно об 11.10 годині та попередив механіка про несправність заднього лівого колеса. Механік дав усний дозвіл на усунення несправності і ОСОБА_5 пішов у ремонтно-механічну майстерню, щоб усунути несправність. Приблизно о 12.40 годині ОСОБА_5 виявили на рамі самоскида під кузовом транспортного засобу КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Причини нещасного випадку: технічні та психофізіологічні - відсутні, організаційні: водій ОСОБА_5 працював без упору під піднятим кузовом; механік ОСОБА_3 проводив недостатній нагляд за додержанням правил охорони праці; директор ОСОБА_2 не вжив достатніх заходів для забезпечення безпечних умов праці. За результатами спеціального розслідування 24.03.2017 затверджено акт № 1 за формою Н-1 , відповідно до якого комісія встановила, що нещасний випадок внаслідок якого загинув ОСОБА_5 , пов`язаний з виробництвом. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 транспортний засіб КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ТзОВ "Гідробуд-М". Згідно з постановою від 16.02.2017 серії ЛВ №13/063/0097-0044, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.41 КУпАП. Згідно з актом №1 за формою Н-1, затвердженим 24.03.2017, нещасний випадок стався під час виконання ОСОБА_5 своїх трудових обов`язків та пов`язаний з виробництвом. Відповідач зазначив, що нещасний випадок стався під час обідньої перерви, яка не включається до робочого часу і під час якої працівники не виконують трудові обов`язки, що виключає застосування ст.1172 ЦК України до спірних правовідносин. На підтвердження цього надано Правила внутрішнього трудового розпорядку підприємства, згідно з розділом V яких обідня перерва триває з 12.00 години до 13.00 години. Однак, це не відповідає письмовим доказам - актам складеним за результатами спеціального розслідування нещасного випадку. Зокрема, у ході спеціального розслідування нещасного випадку, встановлено, що очевидців події не було. О 12.40 годині нещасний випадок було виявлено, однак точний час коли він трапився невідомий. Судом встановлено, що це період з 11.20 години, коли ОСОБА_5 заїхав у гараж, до 12.40 години коли його виявили інші працівники. У гараж ОСОБА_5 поїхав для виконання вказівки механіка ОСОБА_3 щодо усунення несправностей транспортного засобу, тобто для виконання трудових обов`язків, і нещасний випадок стався під час проведення ремонту транспортного засобу. Враховуючи це, суд доходить висновку, що нещасний випадок стався під час виконання ОСОБА_5 трудових обов`язків та відхиляє доводи відповідача з цих підстав. На підтвердження того, що між діями службових осіб підприємства та нещасним випадком наявний причинно-наслідковий зв`язок позивачі покликалися на акти складені за результатами проведення спеціального розслідування нещасного випадку. Крім того, сторона позивача, покликаючись на ст.1187 ЦК України, вважає, що вина службових осіб підприємства не входить у предмет доказування. З наданих суду доказів встановлено, що у ході розслідування дії механіка ОСОБА_3 лише з технічної точки зору не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з нещасним випадком, однак ремонтні роботи ОСОБА_5 повинен був проводити під керівництвом механіка. Згідно з актами складеними за результатами спеціального розслідування, зазначено, що технічні причини настання нещасного випадку відсутні, однак, встановлено організаційні причини серед яких - порушення механіком ОСОБА_3 п. 2.12. Посадової інструкції механіка №2, затв. наказом від 07.05.2012 №26 та порушення директором Ярошевським М.С . п. 2.8. Посадової інструкції директора, затв. наказом від 08.05.2012 №26. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії посадових осіб підприємства щодо неналежного забезпечення безпечних умов праці перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з нещасним випадком на виробництві, а позиція відповідача спростовується письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні. З наданих суду доказів неможливо встановити, які саме роботи виконував ОСОБА_5., а тому суд бере до уваги доводи відповідача та доходить висновку, що ст.1187 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Суд відхилив доводи позивача в цій частині. Для підтвердження факту завдання моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 надав суду висновок психологічного обстеження, проведеного Громадською організацією "Українське Товариство Системної Психотерапії". Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 мав дружні відносини, раптова смерть батька безумовно вплинула на його психоемоційний стан, що виразилося у емоційних переживаннях, тривожності. Тому, факт завдання ОСОБА_1 моральної шкоди суд вважав доведеним. Однак, розмір відшкодування, про який просить позивач є необґрунтовано завищеним. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково, з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4000,00 гривень, яка буде достатньою компенсацією переживань, яких зазнав позивач та відповідає усталеній судовій практиці, що склалася за результатами розгляду справ такої категорії. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; обставини, які суд вважав встановленими лише частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд-М», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив стягнути з ТзОВ "Гідробуд-М" 300000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року близько 12-40 год. його батько, водій автомобіля КРАЗ 6510, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання трудових обов`язків був придавлений кузовом до рами автомобіля, в результаті чого отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям. Його батько працював водієм на підприємстві ТзОВ «Гідробуд-М». 26.01.2017 року наказом ГУ Держпраці у Львівській області була створена комісія з розслідування нещасного випадку, що трапився з його батьком. За результатами роботи комісією було складено Акт (форма Н-1, Н-5) від 24.03.2017 року у якому встановлено, що нещасний випадок стався під час виконання потерпілим трудових обов`язків за режимом роботи підприємства, тому, комісія визначила нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом і склала акт за формою Н-1. Особами, дії яких привели до нещасного випадку, комісія визначила ОСОБА_2 (директор ТзОВ «Гідробуд-М»), який не вжив достатніх заходів для безпечних умов праці, чим порушив вимоги п.2.8. посадової інструкції директора, затвердженої наказом №26 від 08.05.2012 року, та ОСОБА_3 (механік ТзОВ «Гідробуд-М»), який не здійснював достатній нагляд за додержанням правил охорони праці під час експлуатації та ремонту автомобіля марки КРАЗ 6510 (самоскид), чим порушив вимоги п.2.12.посадової інструкції механіка №2, затвердженої наказом директора ТзОВ «Гідробуд-М» від 07.05.2012 року №26. Актом перевірки суб`єкта господарювання від 16.02.2017 року №13/18/063/0377, складеним ГУ Держпраці у Львівській області, також було встановлено, що керівник підприємства не пройшов повторної перевірки знань з питань охорони праці, що є порушенням п.5.3. Типового положення про проведення навчання, а також, що керівником підприємства допущено до роботи водія без щорічного медичного огляду. Постановою ГУ Держпраці у Львівській області від 16.02.2017 року керівника підприємства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , с .Тростянець, Львівської області , було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне забезпечення функціонування системи управління охороною праці на підприємстві. Внаслідок загибелі батька йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у шкоді його здоров`ю, його душевних хвилюваннях та переживаннях, нервових стресах, психологічних переживаннях, яких зазнав він і його родина внаслідок раптової загибелі батька. Його батько був для нього зразком у всьому, він його дуже любив та поважав. Загибель рідної людини, батька, це непоправна для них втрата. Батько займав важливе місце в їхній родині, він виховав їх, вчив та допомагав їм. В нього були дуже добрі та теплі родинні стосунки з батьком. Він морально тяжко пережив його загибель і переживає до тепер. Він відчуває горе втрати, пригніченість, усвідомлення загибелі батька завдає йому душевного болю та страждань. Після загибелі батька йому важко налагодити свої життєві стосунки. Він бачить моральні страждання матері у зв`язку зі смертю батька, бачить переживання брата та його сім`ї, своєї племінниці, яка сумує за дідом, що завдає йому моральної шкоди. Загибель батька це непоправна для нього втрата, яка заподіяла йому моральної шкоди.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось, - ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.01.2017 серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про народження від 7.07.1982 року серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 .

З акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався о 12.40 годині ІНФОРМАЦІЯ_4 на ТзОВ "Гідробуд-М" від 24.03.2017 вбачається, що 25 січня 2017 року близько 12 год. 40 хв. водій автомобіля КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_5 під час ремонту заднього колеса був придавлений кузовом до рами автомобіля, в результаті чого отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям. Причини нещасного випадку: технічні та психофізіологічні - відсутні, організаційні: водій ОСОБА_5 працював без упору під піднятим кузовом; механік ОСОБА_3 проводив недостатній нагляд за додержанням правил охорони праці; директор ОСОБА_2 не вжив достатніх заходів для забезпечення безпечних умов праці.

За результатами спеціального розслідування 24.03.2017 затверджено акт № 1 за формою Н-1 , відповідно до якого комісія встановила, що нещасний випадок внаслідок якого загинув ОСОБА_5 , пов`язаний з виробництвом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 транспортний засіб КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ТзОВ "Гідробуд-М".

Згідно з постановою від 16.02.2017 серії ЛВ №13/063/0097-0044, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.41 КУпАП.

За ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. абезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. мови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. У разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я умов праці власник або уповноважений ним орган зобов`язаний повідомити про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, який може дати тимчасову згоду на роботу в таких умовах. На власника або уповноважений ним орган покладається систематичне проведення інструктажу (навчання) працівників з питань охорони праці, протипожежної охорони. Трудові колективи обговорюють і схвалюють комплексні плани поліпшення умов, охорони праці та санітарно-оздоровчих заходів і контролюють виконання цих планів.

Також, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окрім цього за ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Також, згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Також відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналізуючи розмір, визначений судом першої інстанції для відшкодування моральної шкоди (оскільки в іншій частині рішення суду першої інстанції фактично не оспорювалось) в контексті згаданих норм закону, - колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі було враховано всі обставини, що мали при цьому значення.

Так, слід сказати, що судом першої інстанції без достатніх для цього підстав не було враховано висновку психологічного обстеження, який поданий позивачем. Так, відповідачем не наведено, а судом відповідно не встановлено жодних даних, які б свідчили про неналежність (тобто невідповідність вказаного доказу предмету доказування, а саме обставинам, якими позивач підтверджує позовні вимоги), недопустимість (тобто порушення порядку встановленого законом щодо подання чи одержання доказу), недостовірність (тобто неможливість на основі такого доказу встановити дійсні обставини справи через некомпетентність особи, що видала доказ, тощо) вказаного доказу.

Так, висновки суду про неможливість перевірки кваліфікації спеціалістів, що надали вказаний висновок за відсутності будь-яких даних про ті дії, які суд в межах своїх повноважень вживав для цього не слід вважати обґрунтованими. Крім цього, судом не наведено жодних вимог закону, які зобов`язують попереджати спеціалістів про кримінальну відповідальність при видачі такого роду висновків та відповідно про недопустимість такого доказу в силу вимог закону. Крім цього, жодних інших альтернативних доказів, які б спростовували згаданий висновок ні відповідачем подано не було, клопотань про витребування таких не заявлено та матеріали справи не містять.

З висновку ж психологічного обстеження ОСОБА_1 , який суд апеляційної інстанції враховує при розгляді справи, проведеного Громадською організацією "Українське Товариство Системної Психотерапії", №11 від 07.02.2019 року вбачається, що отримані результати психологічного обстеження свідчать про наявність у психологічному стані ОСОБА_8 ознак після травматичного розладу, який може бути спричинений перенесеною травмою - раптовою смертю люблячого батька ОСОБА_5 Результати психологічного дослідження показують, що ОСОБА_1 зазнав глибокої психологічної травми, внаслідок раптової смерті батька і у нього наявні ознаки посттравматичного стресового розладу, що проявляються у неналежному ставленні до себе, наявності почуття провини, високій тривожності, збудливості, боязкості, ранимості, вразливості, пригніченому настрої, заглибленості у власні переживання за якими приховані чуйність і постійна готовність до самопожертви, швидкій втомлюваності, наявності страхів і побоювань. ОСОБА_1 був у тісному емоційному зв`язку із своїм батьком ОСОБА_5 і тому раптова втрата рідної людини спричинила наявний психологічний стан досліджуваної особи. Для покращення психологічного (психоемоційного) стану ОСОБА_1 рекомендовано ряд психокорекційних та психотерапевтичних заходів.

Крім цього, щодо обставин заподіяння шкоди, то слід вважати очевидним, що передчасна втрата батька для будь-якої людини, тим більше при наявності життєвих зв`язків між ними, однозначно спричиняє моральні страждання, що мало місце і у даному випадку чого відповідачем, також, не оспорено та не спростовано.

Аналізуючи причини та спосіб завдання моральної шкоди позивачу, визначаючи характер, глибину душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір визначений судом першої інстанції для відшкодування моральної шкоди позивачу значно занижений.

Так, позивач втратив батька, з яким вони протягом його життя підтримували добрі життєві стосунки, часто бачились та спілкувались, розмовляли, радились. Батько займав важливе місце в сім`ї позивача, допомагав порадами, брав участь у вихованні внука, з дружиною позивача складися доборі теплі стосунки. Внаслідок смерті батька позивач ОСОБА_1 зазнав глибокої психологічної травми.

Передчасна смерть батька, близької для позивача людини - однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Зважаючи на наведене, а також матеріальне становище відповідача, що у даному випадку відповідає за заподіяну моральну шкоду, а саме те, що такий є юридичною особою, що не відноситься до сектору малого бізнесу, який тривалий час повноцінно функціонує на ринку та відповідно наділений фінансовими можливостями для відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню повинен становити 100000 грн.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та таку задовольнити частково.

Рішення ж суду першої інстанції змінити у частині визначення розміру моральної шкоди що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, збільшивши з 4 тис. грн. до 100000 грн.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 листопада 2018 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди - змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" на користь ОСОБА_1 з 4000 грн. до 100000 грн.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 травня 2019 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра