КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/626/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Чобіток А.О., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа: Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа: Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди. Зазначив, що він працював на посаді директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи - завідувача радіологічним відділом. На дану посаду його було призначено на підставі контракту №4/2015 від 30 грудня 2015 року терміном з 27 січня 2016 року по 26 січня 2021 року. Наказом від 27 березня 2017 року №141-к контракт достроково розірваний відповідно до підпункту «г» пункту 25 та підпункту «к» пункту 26 контракту, його звільнено з посади за порушення вимог ст.ст. 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до п. 9 ст. 36 КЗпП України. Жодна з зазначених норм не передбачає підстав для звільнення особи за конфлікт інтересів. На час перевірки робочою групою дотримання законодавства у Державному науково-дослідному інституті лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи конфлікт інтересів відповідно до ст.29 Закону України «Про запобігання корупції» був врегульований шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу, а саме його син ОСОБА_3 звільнений з посади провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога лабораторії діагностики захворювань бактеріальної етіології науково-дослідного відділу. Вважає своє звільнення переслідуванням. Позивач просить визнати незаконними дії відповідача щодо звільнення його з посади директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 141-к від 27.03.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2», поновити на посаді, стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з квітня 2017 року по липень 2018 року у розмірі 210437,32 грн., а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 70000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи. Визнано незаконним та скасовано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 141-к від 27.03.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2». Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи.

Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 210 437,32 грн. з подальшим вирахуванням із вказаної суми податків та обов'язкових платежів.

Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_2 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_2 1920,00 грн. судового збору.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 на посаді директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи.

В апеляційній скарзі Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи. Умови укладеного з ОСОБА_2 контракту передбачають його дострокове розірвання у випадку порушення керівником законодавства та умов контракту. В результаті перевірки дотримання законодавства, зокрема, у сфері протидії корупції встановлено, що ОСОБА_2 не повідомив Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про наявність реального конфлікту інтересів у зв'язку із прийняттям на роботу його сина ОСОБА_4 на посаду провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини, чим порушено вимоги Закону України «Про запобігання корупції». Оскільки дії ОСОБА_2 шкодять інтересам держави, він був звільнений з роботи. Допущення порушень антикорупційного законодавства не спростовувалося і самим ОСОБА_2, встановлено судовим рішенням. Суд безпідставно послався на те, що ст.ст. 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» не передбачено звільнення. В ході розгляду справи суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання третьої особи про витребування доказі.

В апеляційній інстанції представник Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Представник третьої особи Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 був призначений на посаду директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи - завідувача радіологічним відділом на термін з 27.01.2016р. по 26.01.2021р., на підставі контракту №4/2015 від 30.12.2015р., укладеного між Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України, до сфери управління якої належить Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи. (а.с. 7-10).

Згідно наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 27.03.2017р. №141-к укладений з ОСОБА_2 контракт №4/2015 від 30.12.2015р. розірвано достроково відповідно до підпункту «г» пункту 25 та підпункту «к» пункту 26 контракту, а позивача звільнено з посади директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи - завідувача радіологічним відділом за порушення вимог статей 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до пункту 9 ст.36 КЗпП України у перший робочий день (а.с.63).

У наказі зазначено, що відповідно до наказу Держпродспоживслужби від 01.02.2017р. №69 робочою групою Держаної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів проведено перевірку дотримання законодавства у Державному науково-дослідному інституті з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи. Під час перевірики встановлено, що директором вказаного Інституту ОСОБА_2 не повідомлено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про наявність у нього реального конфлікту інтересів у зв'язку з прийняттям близької особи (рідного сина) ОСОБА_4 на посаду провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога лабораторії діагностики захворювань бактеріальної етіології науково-дослідного відділу (працював у період з 07.09.2015р. по 06.09.2016р.), чим порушено вимоги статей 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про запобігання корупції» у зв'язку з наявністю конфлікту інтересів, звільненню із займаної посади підлягає особа, яка перебуває у підпорядкуванні. Син позивача - ОСОБА_4 був звільнений із займаної ним посади 06.09.2016р. На момент видання відповідачем наказу від 27.03.2017р. про звільнення з посади позивача, його син вже був звільнений.

Питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП вирішувалось Солом'янським районним судом м.Києва у жовтні 2017 р. за порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинення дії та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: видання наказів від 04.11.2015р. №317-к, від 23.12.2015 №368-к, від 27.01.2016р. №19-к, від 29.03.2016 №88-к, від 25.04.2016р. №113-к про преміювання підлеглих працівників, в тому числі і близької йому особи - сина, тоді як наказ про звільнення позивача було винесено раніше - у березні 2017 р. за те, що позивачем не повідомлено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про наявність у нього реального конфлікту інтересів у зв'язку з прийняттям близької особи (рідного сина) ОСОБА_4 на посаду провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога лабораторії діагностики захворювань бактеріальної етіології науково-дослідного відділу чим порушено вимоги статей 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції». В наказі від 27.03.2017 р. про звільнення позивача не містилось жодної норми, яка б передбачала підставу звільнення з посади, в тому числі і як вид дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного чи пов'язаного з корупцією правопорушення, встановленого у передбачений законом спосіб. Окрім того, жодним компетентним органом не було встановлено, що позивач вчинив саме корупційне правопорушення, на чому наголошував відповідач..

Колегія судді не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпПУ особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Підпунктом «г» пункту 25 укладеного із ОСОБА_2 контракту №4/2015 від 30.12.2015р., передбачено, що контракт припиняється з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом.

Згідно з підпунктом «к» пункту 26 контракту №4/2015 від 30.12.2015р. керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Уповноваженого органу управління, в тому числі місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії, з інших підстав, передбачених законодавством.

Пунктом 9 ч. 1 ст.36 КЗпПУ визначено, що підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами.

Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

При цьому ст.28 Закону стосується питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зокрема, частиною 1 вказаної статті Закону визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Як вбачається зі змісту наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 27.03.2017р. №141-к підставою для звільнення ОСОБА_2 було визначено те, що в порушення статей 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» ним не повідомлено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про наявність реального конфлікту інтересів у зв'язку з прийняттям близької особи (рідного сина) ОСОБА_4 на посаду провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога лабораторії діагностики захворювань бактеріальної етіології науково-дослідного відділу.

Факт допущення вказаних порушень ОСОБА_2 не спростовувався.

Частиною 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Оскільки матеріалами справи встановлено допущення порушень ОСОБА_2 порушень Закону України «Про запобігання корупції», що може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, у суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання незаконним та скасування наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 27.03.2017р. №141-к про звільнення ОСОБА_2

Колегія суддів вважає безпідставними посилання на те, що ст. ст. 22, 28 Закону України «Про запобігання корупції» не передбачено звільнення як заходу відповідальності за допущені позивачем порушення, а також на те, що конфлікт інтересів був врегульований шляхом звільнення ОСОБА_4 із займаної ним посади провідного фахівця - лікаря ветеринарної медицини - бактеріолога лабораторії діагностики захворювань бактеріальної етіології науково-дослідного відділу 06.09.2016 р. Вчинення корупційного правопорушення є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції». Звільнення сина позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 із займаної ним посади 06.09.2016р не виключає притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з обґрунтуванням прийнятого судом рішення, що до наказу про звільнення позивача не додано довідки за результатами перевірки Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи від 10.02.2017 р. Позивач ОСОБА_2 не заперечував той факт, що він не повідомив Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про наявність у нього реального конфлікту інтересів у зв'язку з прийняттям на роботу сина.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 23.10.2017 р. у справі №760/15418/17 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 65-68, 122-123).

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №41-03/74 від 09.08.2017р., який надійшов до суду з Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» 04.11.2015р., 23.12.2015р., 27.01.2016, 29.03.2016р., 25.04.2016р. вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: видав накази від 04.11.2015р. №317-к, від 23.12.2015 №368-к, від 27.01.2016р. №19-к, від 29.03.2016 №88-к, від 25.04.2016р. №113-к про преміювання підлеглих працівників, в тому числі і близької йому особи - сина, що відноситься до адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 не довів законність та обґрунтованість вимог про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з незаконним звільненням.

Враховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів задовольнити.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа: Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Чобіток А.О.

Українець Л.Д.