Справа № 454/1026/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/2201/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Курій Н.М.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

за секретаря Матяш С.І.,

з участю третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_3 адвоката Бордюка Михайла Йосиповича на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року, постановлену в складі головуючого - судді Веремчука О.А.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , виконуючого обов"язки (в порядку заміщення) завідуючого Великомостівської державної нотаріальної контори Львівської області Вуса Василя Володимировича, Великомостівської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Сироїд Галина Іванівна, третя сторона на стороні відповідачів Головне територіальне управління юстиції у Львівській області про визнання заповіту недійсним (встановлення нікчемності правочину) та визнання незаконними дій державного нотаріуса по посвідченню цього заповіту.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року позов залишено без розгляду, оскільки належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року оскаржив представник ОСОБА_3 адвокат Бордюк М.Й. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву без розгляду, оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою та постановлена з порушенням норм процесуального права. Стверджує, що повторної неявки позивача ОСОБА_3 на судове засідання 27.12.2018 року не було. Зокрема, зазначає, що на судове засідання 27.12.2018 року позивач чи хтось з його представників не прибули, проте представник позивача ОСОБА_3 шляхом надсилання на електронну пошту Сокальського районного суду подав заяву від 27.12.2018 року про відкладення розгляду справи, оскільки позивач ОСОБА_3 в цей час перебував за кордоном, а тому не міг прибути в судове засідання, хоч бажав особисто брати у часть у розгляді справи. Звертає увагу на те, що перед цим судове засідання проводилось 13.12.2018 року, у яке позивач ОСОБА_3 не прибув, проте участь у розгляді справи брав його представник ОСОБА_8 , який був уповноважений представляти інтереси ОСОБА_3 на підставі його довіреності. Таким чином, вважає, що висновок суду про те, що позивач ОСОБА_3 повторно не зявився в судове засідання є помилковим.

Просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився у судове засідання, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду.

Відповідно до ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правова конструкція вищевказаної процесуальної норми свідчить про те, що при настанні передбачених в цих нормах умов суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Процесуальні наслідки повторної неявки позивача в судове засідання, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не застосовуються лише у разі, якщо: 1) позивач не був повідомлений належним чином про судове засідання; 2) позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу у встановленому законом порядку надсилались судові повістки-повідомлення про призначені на 13 грудня 2018 року та 27 грудня 2018 року судові засідання, однак конверти з такими повернулися до суду з відмітками про повернення «інші причини». (том 2 арк. спр. 104, 107)

Крім цього, з матеріалів справи встановлено, що у судовому засіданні 13 грудня 2018 року був присутній представник позивача Савка Р.І., який діяв на підставі довіреності від 16 травня 2016 року. (том 1 арк. спр. 34, 114-115)

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Таким чином, участь представника позивача у судовому засіданні 13 грудня 2018 року вважається участю самого позивача у такому засіданні, а тому, залишаючи 27 грудня 2018 року позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повторність нез`явлення позивача у судові засідання. При цьому участь позивача у цих судових засіданнях не визнавалася судом обов`язковою.

За таких обставин, які не стверджують належне повідомлення позивача про судові засідання 13 грудня 2018 року та 27 грудня 2018 року, беручи до уваги участь представника позивача у судовому засіданні 13 грудня 2018 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв`язку з вищенаведеним ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Бордюка Михайла Йосиповича задовольнити частково.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 18 жовтня 2019 року.

Головуючий Курій Н.М.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.