ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5708/19 Справа № 201/895/19 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: публічне акціонерне товариство "Кредобанк" про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про поділ майна подружжя.

З метою забезпечення вказаного позову, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року накладено арешт на автомобіль VOLVO XC90, 2017 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_1 у межах ціни позову 647500 грн.; а також до розгляду справи по суті передано вказаний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_2 .

20 березня 2019 року до районного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про скасування вказаних заходів забезпечення позову, в якому заявник вказав, що ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову не доведено, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у разі задоволення судом позовних вимог, також зазначив, що автомобіль знаходиться в іпотеці ПАТ «Кредобанк».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що на даний час триває розгляд справи. Предметом позову є вказаний автомобіль, а тому суд першої інстанції вважав, що факт наявності спору щодо права власності на зазначений об`єкт рухомого майна викликає обґрунтовані сумніви у незмінності його власника, а отже існує реальна загроза невиконання судового рішення у разі задоволення судом позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2005 року для подружжя ОСОБА_1 встановлено режим окремого проживання та окремого ведення спільного господарства, яке є чинним. А тому, на майно, набуте чоловіком чи дружиною після встановлення режиму їх окремого проживання, не розповсюджується презумція спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, автомобіль, набутий відповідачем є його особистою приватною власністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час триває розгляд справи, предметом якої є автомобіль, на який було накладено арешт та передано на відповідальне зберігання позивачці, а тому суд вважав, що факт наявності спору щодо права власності на зазначений об`єкт рухомого майна викликає обґрунтовані сумніви у незмінності його власника, а отже існує реальна загроза невиконання судового рішення у разі задоволення судом позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року накладено арешт на автомобіль VOLVO XC90, 2017 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_1 у межах ціни позову 647500 грн., а також до розгляду справи по суті передано вказаний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_2 .

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Тобто, з вказаної норми вбачається, що річ, яка є предметом спору, може бути передана на зберігання лише тим особам, які не заінтересовані у вирішенні спору по суті.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль, на який накладено арешт та який передано позивачці на відповідальне зберігання є предметом розгляду даної справи, що в свою чергу є неприпустимим.

Крім того, з копії кредитного договору вбачається, що вказаний автомобіль знаходиться в заставі, а з договору поруки встановлено, що позивачка поручилася за виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором, згідно якого відповідач отримав кошти в кредит на придбання спірного автомобіля.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, взявши до уваги лише інтереси позивачки, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції було порушено вимоги процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко