Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/78/17-ц
Провадження № 2/499/171/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"21" травня 2019 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства "Хлібна база № 77" ДАРУ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до державного підприємства "Хлібна база № 77" ДАРУ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на наступне.

ОСОБА_1 з 10 травня 2016 року на підставі наказу № 57 - к в.о. директора ДП «Хлібна база № 77» ДАРУ В . М. Болотенюка був призначений на посаду начальника елеватора вищевказаного підприємства. 23 листопада 2016 року згідно з наказом № 184-К позивача було звільнено з займаної посади, на підставі висновку члена комісії, тому вважає наказ про звільнення незаконним та просить суд визнати звільнення незаконним та поновити його на посаді начальника елеватора ДП «Хлібна база №77» ДАРУ та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У судове засідання позивач не з`явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на заводоленні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових документі на офіційну електронну адресу відповідача, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, проте під час розгляду справи у попередньому складі суду та до розгляду справи у суді касаційної інстанції надавав на позовну заяву заперечення, оскільки на його думку звільнення відбувалося з дотриманням чинного законодавства та підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наспутне.

Позивач по справі ОСОБА_1 з 10 травня 2016 року на підставі наказу № 57 - к в.о. директора ДП «Хлібна база № 77» ДАРУ ОСОБА_5 був призначений на посаду начальника елеватора вищевказаного підприємства.

23 листопада 2016 року згідно з наказом № 184-К позивача було звільнено з займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України та на підставі висновку члена комісії юрисконсульта 1 категорії Заграничного В.Г.

Позивач посилається на ту обставину, що 07 листопада 2016 року йому було на підставі службової записки юрисконсульта 1 категорії Заграничного В.Г . оголошено догану за невиконання обов`язків та попереджено про службову невідповідність займаній посаді, вважає зазначений наказ незаконним та таким, що порушує його права, оскільки його було прийнято на дану посаду з випробувальним строком один місяць, який він успішно пройшов. По друге дану догану було винесено на підставі службової записки юрисконсульта 1 категорії Заграничного В.Г. при цьому ОСОБА_5 було створено комісію, по розгляду питання порушення позивачем трудової дисципліни у випадку, який стався з СТОВ «Злагода», а саме 03.11.2016 року відбулося змішування культур соняшнику та пшениці. З висновку зазначеної комісії позивач зазначає, що не ознайомлений до теперішнього часу.

Представник відповідача у своїй заяві зазначив, що позивач перебуваючи на посаді начальника елеватора 03 листопада 2016 року допустив порушення, а саме відбулося змішування культур соняшнику та пшениці, що призвели до значної шкоди підприємству.

03 листопада 2016 року технологом ОСОБА_6 директору ДП`Хлібна база № 77» ДАРУ було подано службову записку про виявлення підсору пшениці та невідповідності якості соняшника та інженером - лаборантом ОСОБА_7 , який вказав, що елеватор перешкоджає роботі із зерном, завдяки чому лабораторія не в змозі своєчасно виявити недоліки при зберіганні зерна.

За результатом розгляду даних службових записок ОСОБА_1 відповідно до наказу № 167-к від 03.11.2016 року було відсторонено від посади та призначено комісію для проведення службового розслідування по фактах порушень.

Під час роботи комісія виявила неодноразові порушення начальником елеватору ОСОБА_1 за результатом чого була складена службова записка Заграничного В.Г. від 07.11.2016 року та відповідно виданий наказ про оголошення ОСОБА_1 догани та службова записка від 09.11.2016 року і відповідно видано наказ від 09.11.2016 року про оголошення ОСОБА_1 догани.

Із зазначеними наказами про оголошення доган ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні оригіналами зазначених наказів, які позивачем не оскаржувались та на момент розгляду справи не скасовані та не відмінені.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з часиною першою статті 147 КЗпП України належать: догана та звільнення.

Звільнення працівника за пунктом 3 статті 40 КЗпП України - є видом дисциплінарного стягнення.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Згідно з вимогами частиною першою статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 3 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

За змістом частини першої та другої статті 39 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі нез`явлення працівника або його представника на засідання розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному нез`явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Так, підставою звільнення ОСОБА_1 вказано висновок юрисконсульта 1 категорії Заграничного В.Г.

Згідно з матеріалами справи, під час розгляду справи у апеляційному суді ОСОБА_1 було подано заяву про визнання наказів від 07.11.2016 року та 09.11.2016 року незаконними, разом з тим, не зазначено підстав для їх визнання незаконними, не обґрунтовано свою думку.

Також суд звертає увагу та ту обставину, що у разі збільшення позовних вимог позивачу необхідно було подати до суду першої інстанції відповідну заяву про збільшення позовних вимог, з дотриманням положень ст.49 ЦПК України.

Згідно з п.3 ч.1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно з ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Так, відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених зокрема п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкової організації.

Як вбачається з наданих представником відповідача довідок, на підприємстві «Хлібна база №77» ДАРУ діє профспілковий орган.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення роботодавця до відповідної профспілкової організації про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Протокол загальних зборів, за відсутності подання роботодавця до первинної профспілкової організації про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, не є попередньою згодою первинної профспілкової організації у розумінні статі 43 КЗпП України.

Таким чином, суд, під час судового розгляду встановив незаконність наказу про звільнення ОСОБА_1 , так як судом встановлено, що звільнення відбулося з порушенням ст.43 ЗКпП України, а саме без звернення до первинної профспілкової організації.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що позивач підлягає поновленню на посаді, що свідчить про поновлення трудового права позивача за захистом якого було спрямовано звернення до суду.

У відповідності з ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з наступними змінами, розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу має бути визначений, виходячи з заробітної плати позивача за два місяця перед звільненням. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного ( годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

За п. 5 Порядку Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати

Відповідно до п. 8 Порядку Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки №42 від 16.02.2017 року, середній заробіток за два останні місяці роботи ОСОБА_1. складає 11029,51 грн.

З 01.10.2016 року по 23.11.2016 року число календарних днів складає 37 робочих днів, отже середній заробіток за робочий день складає - 298,09 грн.

За період з 23.11.2016 року по 21 травня 2019 року пройшло 620 робочих дні, які позивач мав б відпрацювати начальником елеватору.

Враховуючи наведене, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача у період з 23 листопада 2016 року по 21 травня 2019 року вираховуються наступним чином: 620 (робочі дні, які позивач мав б пропрацювати начальником елеватору) * 298,09 грн. (середньоденний заробіток позивача на посаді начальника елеватору) = 184815 грн. 80 коп. (середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача) з подальшим утриманням податків та зборів.

Згідно ч.1 ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, згідно ст. 76ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного підприємства "Хлібна база № 77 " ДАРУ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посади начальника елеватора ДП «Хлібна База №77» ДАРУ - незаконним.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді начальника елеватора ДП «Хлібна База №77» ДАРУ.

В даній частині рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ДП «Хлібна База №77» ДАРУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 184815 грн. 80 коп. з подальшим утриманням податків та зборів.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Якщо апеляційну скаргу не було подано, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.05.2019 року.

СуддяІ. В. Погорєлов