КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/2443/19

Апеляційне провадження 22-ц/824/8232/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк», подану через представника ОСОБА_2 , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Колдіної О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний виконавець Говоров Петро Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

у лютому 2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», в якому просив визнати виконавчий напис № 1047 від 29.02.2012, вчинений ПН КМНО Ковальчуком С.П. про звернення стягнення на житловий будинок, загальною площею 404,70 кв.м., житловою площею 227,20 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,1380 га, кадастровий номер НОМЕР_1 таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, у якому позивач просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 1047 від 29.02.2012 в межах виконавчого провадження № 57920891 та зупинити реалізацію арештованого майна на електронних торгах ДП «Сетам».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2019 заяву про забезпечення задоволено частково. Зупинено стягнення за виконавчим написом від 29.02.2012, вчиненим ПН КМНО Ковальчуком С.П., зареєстрованим за № 1047 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, позначений на плані літерою «А», загальною площею 404,70 кв.м., житловою площею 227,20 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами, а саме: сараєм (вагончик), позначеним на плані літерою «Б», сараєм, позначеним на плані літерою «В», вбиральнею, позначеною на плані літерою «Г», сараєм, позначеним на плані літерою «Д», огорожею, позначеною на плані «1-2» та замощенням, позначеним на плані літерою «І», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1380 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ПАТ «Укрсоцбанк» через представника подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права та без повного з`ясування обставин справи та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказує на те, що суд не врахував, що відповідно до положень іпотечного договору, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, зокрема, і на підставі виконавчого напису нотаріусу. Позивач усвідомлював наслідки невиконання зобов`язання за кредитним договором. У позові викладено неправдиву інформацію про те, позивач дізнався про виконавчий напис тільки у грудні 2018, оскільки він був присутній при складанні акту опису майна ще у жовтні 2012. Вважає, що позовна заява та і заява про забезпечення позову подана лише з метою зупинити проведення електронних торгів.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 цієї статті позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Оскільки позивач оскаржив у судовому порядку виконавчий напис нотаріуса, за яким проводиться стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що на час розгляду справи стягнення за таким виконавчим листом має бути зупинено.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржник знав, що за умовами іпотечного договору у випадку невиконання ним кредитних зобов`язань може бути звернуто стягнення на предмет іпотеки не впливають на висновки суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач знав про порушене право ще у жовтні 2012 та звернувся до суду з пропуском позовної давності також не впливають на вирішення питання про забезпечення позову, оскільки пропуск позовної давності є підставою для відмови в позові. При вирішенні ж питання про забезпечення позову ці обставини не встановлюються та не перевіряються.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

У разі, якщо внаслідок забезпечення позову відповідач несе збитки, він не позбавлений права заявити клопотання про застосування зустрічного забезпечення, надавши відповідні докази, які підтверджують ці обставини. А у разі застосування судом зустрічного забезпечення та невиконання вимог суду про зустрічне забезпечення позивачем, ставити питання про скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, питання зустрічного забезпечення судом першої інстанції не розглядалося.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 04.06.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик