пр. № 2-п/759/14/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

за участю секретаря - Медвідчук В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду заявлених позовних вимог в частині вимог про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля та стягнення грошової компенсації по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд ухвалити рішення яким, яким визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частину автомобіля «Ауді А-4», днз НОМЕР_1 і, оскільки вона не має наміру керувати даним автомобілем, просила стягнути з відповідача 110000 грн. - ринкову вартість Ѕ частини вказаного автомобіля.

В підготовчому судовому засіданні 01.03.2019 р. позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про залишення без розгляду заявлених позовних вимог в частині вимог про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля НОМЕР_1 та стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частини вказаного автомобіля.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем самостійно подано дану заяву, що не суперечить, а в цілому відповідає п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд.

Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є сторона. Листом Верховного Суду України від 25.05.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши клопотання позивача, думку її представника, відповідача, суд вважає, що заява про залишення без розгляду заявлених позовних вимог в частині вимог про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля НОМЕР_1 та стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частини вказаного автомобіля не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому приймається судом.

Керуючись ст. ст. 257, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду заявлених позовних вимог в частині вимог про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля та стягнення грошової компенсації по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Залишити без розгляду заявлені ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги в частині вимог про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля НОМЕР_1 та стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частини вказаного автомобіля.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя П'ятничук І.В.