Справа № 658/233/19
(провадження № 2/658/505/19)
УХВАЛА

24 квітня 2019 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

вскладі суддіТерещенко О.Є.,

при секретарі ПетровійА.П.,

розглянувши у судовому засіданні, в м. Каховка Херсонської області позовну заяву ОСОБА_1 до Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, третя особа ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 17 жовтня 2005 року та 21 жовтня 2010 року державним виконавцем Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у м. Каховка винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № 2501106 та №10388858 віповідно. Згідно даних постанов накладено арешт та заборона відчуження всього нерухомого майна, яке належить позивачу на праві власності, а саме - 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 та будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_2 .

На даний час позивач має намір продати будинок, у зв"язку з чим звернулася до приватного нотаріуса Каховського нотаріального округу та отримала відмову, оскільки за даними Державного реєстру речових прав виявлено наявність арешту, накладеного на все рухоме та нерухоме майно на підставі постанов відділу державної виконавчої служби Каховського районного управління юстиції.

Підставою накладення арешту та заборони відчуження був виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості згідно рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 2002 року. Однак, згідно відповіді виконавчої служби, вказаний виконавчий лист до відділу не надходив та на виконанні станом на 21.12.2018 року не перебуває.

Просила зняти арешт з усього рухомого і нерухомого майна, яке належить їй, посилаючись на те, що згідно п.2 ч.1 ст. 22 закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону №606-14 від 21.04.1999 року, який діяв на момент проведення виконавчих дій, виконавчі документи можуть бути пред"явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

В судове засідання позивач не з"явилася, надала заяву, у якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розгляд справи проводити у її відсутність.

Представник Каховського МР ВДВС ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не з`явився, подала заяву, в якій з приводу винесення рішення покладалася на розсуд суду. Розгляд справи просила проводити за його відсутністю.

Третя особа в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не надала.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивач, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Так, судом встановлено, що 17 жовтня 2005 року та 21 жовтня 2010 року державним виконавцем Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у м. Каховка винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно даних постанов накладено арешт та заборона відчуження всього нерухомого майна, яке належить позивачу на праві власності, а саме - 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 та будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Каховського МР ВДВС в Херсонській області, виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 станом на 18 грудня 2018 року на виконанні не перебуває.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст.19ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у заяві про відкриття виконавчогопровадженнящодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч.5 даної статті, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, становлених статтею 22 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами пошуку в автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що до виконавчої служби вказаний виконавчий лист не надходив та на виконанні станом на 21.12.2018 року не перебуває.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що вирішити питання зняття арешту в позасудовому порядку неможливо.

Як регламентуєст. 158 ч.ч.1-12 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову. Грошові кошти, внесені відповідачем (іншою особою) на рахунок суду з метою забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, підлягають поверненню відповідачу (іншій особі), який здійснив таке забезпечення, протягом пяти днів з дня набрання законної сили рішенням суду про повну відмову в позові або ухвалою суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз"яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вбачає обґрунтованим задовольнити дану позовну заяву та скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.158,258,259,260, п.п.8, 15, 15.5розділуХІІІ ЦПК України, суд-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, третя особа ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арештузадовольнити.

Скасувати арешт, накладений державним виконавцем Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у м. Каховка, а саме - постанову № 2501106 від 17 жовтня 2005 року та постанову №10388858 від 21 жовтня 2010 року.

Зняти арешт із всього рухомого та нерухомого майна, а саме - 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 та будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову після набрання законної си-ли надсилати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Cуддя:О. Є. Терещенко