ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

06 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/3673/18
Головуючий у першій інстанції Іванюк Т. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/328/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

секретар:Поклад Д.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа: Козелецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області у складі судді Іванюка Т.І. від 13 грудня 2018 року, місце ухвалення рішення смт. Козелець у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Козелецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просив встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Кульсари Ембінського району Гур`ївської області Казахської Радянської Соціалістичної Республіки на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України, а саме, в селі Доробратово Іршавського району Закарпатської області. Вимоги поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кульсари Ембінського району Гур`ївської області Казахської Радянської Соціалістичної Республіки. На початку 1990 року він разом з матір`ю переїхав в Україну та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . У поданій заяві ОСОБА_1 вказував, що після переїзду він постійно, зокрема, і станом на 31.08.1991 року, проживав на території України, при цьому навчався в Ільницькій школі-інтернаті Іршавського району Закарпатської області, вищому професійному училищі № 34 м.Виноградів Закарпатської області, проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України. При цьому ОСОБА_1 зазначає, що паспорт громадянина України він не отримав. ОСОБА_1 у поданій заяві вказує, що встановлення факту його проживання на території України станом на 31.08.1991 року надасть можливість отримати паспорт громадянина України, зареєструвати місце проживання, присвоїти реєстраційний номер облікової картки платника податків та реалізувати інші права.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.12.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.12.2018 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 13.12.2018 року є необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що на підтвердження вимог поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 були надані суду відповідні докази, а саме, довідка Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області №789 від 23.08.2018 року, заява ОСОБА_2 від 23.11.2018 року, лист Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області №02-08/509 від 23.11.2018 року, погосподарська книга за 1991 - 1995 роки. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що ним не надано належних та допустимих доказів безперервного постійного проживання на території України саме на 24.08.1991 року. При цьому ОСОБА_1 стверджує, що він у поданій заяві ставив питання про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, а не постійного безперервного проживання. Доводи апеляційної скарги вказують, що абзацом 11 статті 1 Закону України Про громадянство України дано визначення терміну безперервне проживання на території України, а абзацом 45 статті 1 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність закріплено визначення терміну постійне місце проживання. Доводи апеляційної скарги при цьому зазначають, що вказані терміни є різними за своїм значенням, і їх ототожнення судом першої інстанції є необгрунтованим. Доводи апеляційної скарги стверджують, що довідка Доробратівської сільської ради №789 від 23.08.2018 року, а також заява ОСОБА_2 від 23.11.2018 року, підпис якої є нотаріально посвідченим, є належними доказами на підтвердження вимог поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Гутник В.П. підтримали вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представники заінтересованої особи Козелецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Білоног О.О., ОСОБА_3 просили залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 13.12.2018 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.5), ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кульсари Ембінського району Гур`ївської області Казахської Радянської Соціалістичної Республіки. Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про базову загальну середню освіту НОМЕР_3 від 23.06.2003 року (а.с.6), ОСОБА_1 у 2003 році закінчив Ільницьку школу-інтернат І-ІІІ ступенів Іршавського району Закарпатської області.

З довідки комунального закладу загальної середньої освіти Ільницька гімназія Іршавської районної ради Закарпатської області від 15.11.2018 року №98 (а.с.43) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчався та проживав в Ільницькій ЗОШ-інтернаті І-ІІІ ступенів з 01.09.1998 року по 27.06.2005 року.

Згідно атестату про повну загальну середню освіту НОМЕР_4 від 23.06.2005 року (а.с.7), ОСОБА_1 у 2005 році закінчив Ільницьку школу-інтернат І-ІІІ ступенів Іршавського району Закарпатської області.

Відповідно до диплому кваліфікованого робітника НОМЕР_5 від 29.06.2006 року (а.с.8), ОСОБА_1 закінчив у 2006 році вище професійне училище №34 м.Виноградів і здобув професію слюсаря з ремонту автомобілів, водія автотранспортних засобів (категорії С).

З посвідчення про приписку до призовної дільниці №0345 від 05.02.2002 року (а.с.38) вбачається, що ОСОБА_1 було приписано до призовної дільниці Іршавського РВК Закарпатської області і прийнято на військовий облік Іршавським РВК Закарпатської області 05.02.2002 року.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_6 , виданого 24.10.2006 року Іршавсько-Виноградівським військовим комісаріатом Закарпатської області (а.с.9-17), ОСОБА_1 з 25.10.2006 року по 25.10.2007 року проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Як вбачається із довідки виконавчого комітету Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області №789 від 23.08.2018 року (а.с.18), ОСОБА_1 , 06.07.1985 року проживав на території Доробратівської сільської ради із 1990 року по 2015 роки за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області №10 419 від 12.10.2018 року та акту обстеження місця проживання від 12.10.2018 року, ОСОБА_1 , 06.07.1985 року не зареєстрований, але з 2015 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19-20).

За інформацією виконавчого комітету Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 23.11.2018 року № 02-08/509 (а.с. 46), довідка про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 видавалась на підставі записів у погосподарських книгах Доробратівської сільської ради за 1991-1995 р.р., 2006-2010 р.р., 2011-2015 р.р.

Як вбачається із оскаржуваного рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.12.2018 року, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надав суду належних та переконливих доказів на підтвердження того факту, що станом на 24.08.1991 року він проживав на території України.

Приймаючи до уваги приписи статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 13.12.2018 року ухвалено судом без додержання норм процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до приписів п.5 ч.2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.4 статті 294 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду справ окремого провадження, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересованою особою у даній заяві зазначено Козелецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (а.с.2-4). Згідно матеріалів справи, представник Козелецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області приймав участь у справі в якості представника заінтересованої особи. При цьому необхідно зазначити, що Козелецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області є територіальним підрозділом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, без статусу юридичної особи.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, при цьому рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.12.2018 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

За даних обставин, виходячи із положень статті 367, п.4 ч.3 статті 376 ЦПК України, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 13.12.2018 року та ухвалення судового рішення про задоволення вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення у зв`язку з тим, що вимоги заяви ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з положеннями норм права, які регулюють спірні правовідносини, не підлягають перевірці за наявності вказаних процесуальних порушень та не впливають на висновок про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому необхідно зазначити, що приписами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено залучення судом до участі у справі заінтересованої особи, як учасника справи на стадії апеляційного розгляду справи.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.3 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2018 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 11.06.2019 року.

Головуючий: Судді: