Справа № 750/5622/19
Провадження № 2/750/1524/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання - Хамайко С. В., представника позивача - Шипотіла С. О., представника відповідача - ОСОБА_1 .;

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності,

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - державний реєстратор прав на нерухоме майно Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчук Іван Юрійович,

в с т а н о в и в:

20.05.2019 ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - відповідач) про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - запис № 30200117 від 05.02.2019 (індексний № 45426959 від 08.02.2019), вчиненої третьою особою, про реєстрацію за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач не узгоджував з ним ані суму заборгованості за кредитним договором, на погашення якої було звернуто стягнення на спірну квартиру в позасудовому порядку, ані ринкову вартість самої квартири, в зв`язку з чим, на думку позивача, у третьої особи не було підстав для реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем.

У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні.

Представник відповідача позов не визнала. Вона стверджує, що звернення стягнення на квартиру відбулося в позасудовому порядку в чіткій відповідності з процедурою, встановленою пунктом 9.3.1 укладеного сторонами іпотечного договору.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

21.05.2008 позивач уклав з ТОВ «УніКредит Банк» (далі - Банк), правонаступником якого є відповідач, Договір про іпотечний кредит № MRTG 21 (далі - Договір) відповідно до якого Банк надав позивачеві кредит у сумі 48300 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12-15; далі - Квартира).

З метою забезпечення належного виконання умов Договору, 21.05.2008 вказані вище особи уклали Іпотечний договір № MRTG 21 (далі - Іпотечний договір) на підставі якого позивач передав в іпотеку Банку належну йому на праві власності Квартиру (а.с. 16, 17).

Пунктом 9.3.1 Іпотечного договору встановлено, що підписанням вказаного Іпотечного договору позивач підтвердив свою згоду на задоволення вимог Банку про перехід права власності на Квартиру в рахунок виконання основного зобов`язання за Договором - у позасудовому порядку.

Як випливає з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 9), 05.02.2019 третя особа вчинив запис № 30200117 про реєстрацію права власності на Квартиру за відповідачем (індексний № 45426959 від 08.02.2019); підставою для вчинення цього запису є іпотечний договір № MRTG 021 від 01.05.2008.

Суд констатує, що дата і номер іпотечного договору, на підставі якого здійснено оскаржуваний реєстраційний запис, не відповідає даті і номеру Іпотечного договору (№ MRTG 21 від 21.05.2008) , що свідчить про вчинення третьою особою реєстраційного запису про перехід права власності на Квартиру від позивача до відповідача в позасудовому порядку на підставі неіснуючого в природі правочину.

Крім того, аналіз положень пункту 9.3.1 Іпотечного договору, у взаємозв`язку з приписами статей 9, 37 Закону України «Про іпотеку», дає суду підстави для висновку про неможливість беззастережного застосування відповідачем позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки (Квартиру) в разі наявності спору про розмір заборгованості за Договором та/або ринкову вартість самого предмета іпотеки, на яке звертається стягнення, оскільки в такому випадку відбувається порушення засад рівності учасників цивільних відносин, закріплених у статті 1 Цивільного кодексу України, та свавільне позбавлення права власності, що прямо заборонено пунктом 2 частини першої статті 3 цього Кодексу, тому як не виключає можливість звернення стягнення на предмет іпотеки навіть за відсутності заборгованості за основним договором.

Враховуючи ту обставину, що натепер у Верховному Суді перебуває цивільна справа за касаційною скаргою позивача на рішення судів нижчих інстанцій про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за Договором, виконання яких зупинено, - у відповідача не було правових підстав звертатися до третьої особи із заявою про здійснення реєстрації права власності на Квартиру в позасудовому порядку.

За таких обставин, пред`явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 задовольнити. Визнати незаконною і скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - запис № 30200117 від 05.02.2019 (індексний № 45426959 від 08.02.2019), вчинену державним реєстратором прав на нерухоме майно Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчуком Іваном Юрійовичем, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Стягнути з акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (зареєстроване місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100; ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 768 грн 40 коп. у відшкодування понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев