Справа № 700/4/19
Номер провадження 2/700/89/19
У Х В А Л А

про відвід судді

12 червня 2019 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

прокурора Прудиуса О.А.;

представника відповідача, адвоката Середенка О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Лисянського районного суду Черкаської області знаходиться справа за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок.

Після задоволення відводу судді Пічкура С.Д. та самовідводу судді Бесараб Н.В., справу було передано до канцелярії Лисянського районного суду Черкаської області для перерозподілу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.04.2019 року дана позовна заява була передана головуючому судді Яценко Г.М. для розгляду.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 12.04.2019 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

12.06.2019 року представник відповідача ОСОБА_2 . через канцелярію Лисянського районного суду Черкаської області подав заяву про відвід судді Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М.

В обґрунтування своїх вимог, представник відповідача посилається на те, що суддя Яценко Г.М. не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу, оскільки суддя брала участь у розгляді справи предметом якої була вже така позовна вимога та вона приймала рішення у аналогічній справі. Таким чином, участь судді Яценко Г.М. у розгляді даної справи у представника відповідача виникає сумнів, щодо неупередженості судді під час розгляду справи. Це пов"язано з можливістю формування у судді, який раніше вирішував справу про той самий предмет спору, вже визначеної чіткої позиції щодо суті справи, що у свою чергу може обумовити його упереджене ставлення і вплинути на результат справи.

Прокурор проти заявленого представником відповідача відводу судді Яценко Г.М. не заперечував.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відвід головуючому у справі.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

В свою чергу, відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, щодо розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні утримуватися від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади. Для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів відповідно до цього Закону діє суддівське самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Довіра це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.5, 1.6 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

З урахуванням викладеного, задля уникнення письмової тяганини та упередження надходження безпідставних скарг та враховуючи той факт, що у представника відповідача виникають сумніви щодо неупередженості судді, відтак суд вважає, що заявлений відвід підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 .В. від 12.06.2019 року про відвід судді Яценко Г.М. - задовольнити.

Відвести від розгляду цивільної справи №700/4/19 суддю Яценко Г.М. за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок.

Передати цивільну справу №700/4/19 до канцелярії Лисянського районного суду Черкаської області для повторного автоматизованого розподілу справи в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Г.М. Яценко