Провадження №4-с/428/13/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської Марини Євгенівни у виконавчому провадженні №59314319, стягувач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської Марини Євгенівни у виконавчому провадженні №59314319, стягувач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»).

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 17.07.2017 року судом було ухвалено рішення по справі №428/3212/17 про стягнення з неї на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 14.05.2010 року в сумі 22942,71 грн. та судового збору в сумі 451,68 грн. Стягувачу було видано виконавчий лист, проте він не був пред`явлений до виконання. В період з 20.09.2017 року по 19.12.2018 року вона добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором згідно з рішенням суду в сумі 22942,71 грн. та судовий збір в розмірі 451,68 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій. Таким чином, рішення суду було виконане нею в повному обсязі ще до пред`явлення виконавчого листа до виконання. Проте АТ КБ «Приватбанк» звернувся з виконавчим листом до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо примусового виконання вищезазначеного рішення суду, незважаючи на те, що рішення нею вже було фактично виконане. Під час виконання виконавчого провадження №59314319 за період виконання з неї було стягнуто та перераховано на користь АТ КБ «Приватбанк» з пенсії 2109,96 грн. та з заробітної плати 2630,40 грн. Вона звернулась до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області з заявою про закриття виконавчого провадження, оскільки рішення суду нею було фактично виконане, проте виконавче провадження закрито не було, що свідчить про те, що державний виконавець проявляє бездіяльність.

Просила суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської Марини Євгенівни щодо не винесення постанови про закриття виконавчого провадження №59314319, відкритого на підставі виконавчого листа №428/3212/17 від 17.07.2017 року, у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду;

зобов`язати державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавську Марину Євгенівну винести постанову про закриття виконавчого провадження №59314319, відкритого на підставі виконавчого листа №428/3212/17 від 17.07.2017 року, у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду;

зобов`язати Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області повернути (перерахувати на її картковий рахунок) стягнуті з неї по виконавчому провадженню №59314319 грошові кошти на дату звернення зі скаргою в загальній сумі 4992,78 грн.;

на час розгляду скарги зупинити виконавчі дії по виконавчому провадженню №59314319.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала скаргу, просила її задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що інших договорів, ніж той, на підставі якого було ухвалене судове рішення від 17.07.2017 року вона з АТ КБ «Приватбанк» не укладала. Усі кошти, які вона сплачувала згідно представлених квитанцій, вона сплачувала на погашення боргу за судовим рішенням від 17.07.2017 року. Згодом в судове засідання не з`явилася, просила розглянути скаргу без її участі.

В судовому засіданні державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавська М.Є. заперечувала проти задоволення скарги. Суду пояснила, що у Сєвєродонецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває виконавче провадження №59314319 на загальну суму 23394,39 грн. Стягувач АТ КБ «Приватбанк» 07.06.2019 року подав виконавчий лист для примусового виконання. 10.06.2019 року було відкрито виконавче провадження, в ході виконання якого встановлено джерела доходів боржника ОСОБА_1 та виявлено належну їй на праві власності 1/3 частку квартири, на яку було накладено арешт. 22.07.2019 року боржник надала чеки про оплату грошових коштів на користь стягувача. 23.07.2019 року нею було направлено запит АТ КБ «Приватбанк» про те, чи зараховано сплачені ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок боргу, стягнутого за рішенням суду. 20.08.2019 року стягувач надав відповідь про те, що ця інформація є банківською таємницею. З наданих боржником чеків видно, що лише три платежі призначались на погашення боргу. За таких обставин відсутні підстави для закриття виконавчого провадження.

В судове засідання представник стягувача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, хоча явка представника стягувача була визнана судом обов`язковою. За таких обставин відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка представника стягувача не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження №59314319, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

17.07.2017 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було ухвалене рішення, згідно з яким з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 14.05.2010 року в сумі 22942,71 грн. та судові витрати в сумі 451,68 грн.

В період з вересня 2017 року по грудень 2018 року ОСОБА_1 добровільно сплатила на користь АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в загальній сумі 22943 грн. та в липні 2019 року 451,68 грн.

10.06.2019 року було відкрито виконавче провадження №59314319 з примусового виконання виконавчого листа №428/3212/17, виданого 17.07.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором б/н від 14.05.2010 року в сумі 22942,71 грн. та судових витрат в сумі 451,68 грн., про що державним виконавцем Красавською М.Є. винесено відповідну постанову.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2019 року з боржника ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір в сумі 2339,44 грн.

Таким чином, з наведеного вбачається, що на день відкриття виконавчого провадження №59314319, тобто станом на 10.06.2019 року боржником ОСОБА_1 було сплачено в рахунок погашення боргу перед АТ КБ «Приватбанк» в сумі 22943 грн. і залишився не сплаченим лише судовий збір в сумі 451,68 грн.

З пояснень державного виконавця Красавської М.Є. було встановлено, що вона прийняла до зарахування до суми заборгованості лише 3000 грн., які підтверджені квитанціями від 22.11.2018 року, від 18.10.2017 року та від 21.02.2018 року, оскільки копії цих документів містять посилання на договір від 14.05.2010 року.

З пояснень боржника ОСОБА_1 було встановлено, що інших договорів, крім договору від 14.05.2010 року, вона з АТ КБ «Приватбанк» не укладала.

На запит державного виконавця стягувач не надав відомостей про укладання між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 інших договорів, по яким би остання мала невиконані зобов`язання.

Тому, виходячи з пояснень ОСОБА_1 , зважаючи, що її волевиявлення було спрямоване на погашення заборгованості за кредитним договором від 14.05.2010 року, суд приходить до висновку, що на день відкриття виконавчого провадження №59314319 ОСОБА_1 не виконала рішення суду від 17.07.2017 року лише в частині сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» судових витрат.

Зазначені судові витрати в сумі 451,68 грн. були сплачені боржником 03.07.2019 року, що підтверджується копією відповідної квитанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2, 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, виконавчий збір у виконавчому провадженні №59314319 з урахуванням добровільно сплаченого ОСОБА_1 боргу за кредитним договором від 14.05.2010 року в розмірі 23000 грн. мав становити 45,17 грн. (451,68 грн. несплаченого боргу х 10% = 45,17 грн.)

В судовому засіданні було встановлено, що крім добровільно сплачених ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 22942,71 грн. та судових витрат в сумі 451,68 грн., з боржника в примусовому порядку було звернуто стягнення на пенсію в сумі 2109,96 грн. за період з липня 2019 року по вересень 2019 року, включно, та на заробітну плату в сумі 2882,82 грн., що підтверджується довідками УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 13.09.2019 року та Відділу освіти Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 19.09.2019 року №253.

Таким чином, боржник ОСОБА_1 фактично виконала в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, що відповідно до приписів п.9 .1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» має наслідком його закінчення.

23.07.2019 року боржник ОСОБА_1 звернулась до державного виконавця з заявою про долучення до матеріалів виконавчого провадження копій квитанцій про сплату боргу на користь АТ КБ «Приватбанк» та з проханням зарахувати добровільно сплачені суми грошових коштів (вх. №6745 від 23.07.2019).

Проте державним виконавцем зазначену заяву задоволено не було.

З урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що така бездіяльність державного виконавця є неправомірною та порушує права боржника ОСОБА_1 та призвела до безпідставного стягнення з боржника коштів на виконання рішення суду в більшому розмірі.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в частині визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження, що має наслідком її задоволення.

Щодо вимоги заявника ОСОБА_1 зобов`язати Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області повернути (перерахувати на її картковий рахунок) стягнуті з неї по виконавчому провадженню №59314319 грошові кошти на дату звернення зі скаргою в загальній сумі 4992,78 грн., суд відзначає, що зазначена вимога задоволенню не підлягає.

Суд дійшов такого висновку, виходячи з правового аналізу змісту ст. 451 ЦПК України.

Слід відзначити, що надміру стягнуті грошові кошти за рахунок пенсії та заробітної плати заявника в сумі 4992,78 грн. вже перераховані стягувачу АТ КБ «Приватбанк» і знаходяться у його володінні. Тому ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів на підставі ст.1212 ЦК України. Тому її вимога зобов`язати державного виконавця повернути (перерахувати на її картковий рахунок) стягнуті з неї по виконавчому провадженню №59314319 надміру стягнуті грошові кошти не відповідає способам захисту її порушеного права, що має наслідком відмову в задоволені скарги в цій частині.

Щодо вимоги заявника зупинити виконавчі дії по виконавчому провадженню №59314319 суд відзначає, що відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Враховуючи, викладене вимога ОСОБА_1 зупинити виконавчі дії по виконавчому провадженню №59314319 задоволенню не підлягає, оскільки вона не є тотожною із зупиненням стягнення на підставі виконавчого листа.

Керуючись ст.ст.447, 449 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської Марини Євгенівни щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №59314319, відкритого на підставі виконавчого листа №428/3212/17 від 17.07.2017 року, у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду.

Зобов`язати державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавську Марину Євгенівну винести постанову про закінчення виконавчого провадження №59314319, відкритого на підставі виконавчого листа №428/3212/17 від 17.07.2017 року, у зв`язку із фактичним виконанням боржником рішення суду.

Відмовити в задоволенні решти вимог скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова