Справа № 313/346/19
Провадження № 2/313/285/2019
06.06.2019 р. смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідаки, у якому просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .
Позивачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з`явилася. До суду звернулася з письмовою заявою з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки у судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору залишити за нею.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає в позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Суд встановив, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку серії НОМЕР_1 № 509507 від 26.09.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області (оригінал у позивача, копія додається) та Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №8513021 від 03.10.2005 року, виданим Веселівським районним бюро технічної інвентаризації (а.с.6-8).
З 18.02.2006 р. у зазначеному будинку зареєстрована донька позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записом в домовій книзі та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» Веселівської селищної ради № 424 від 12.03.2019 р. (а.с.9-12).
З 2014 року донька за вищевказаною адресою не проживає, особистих речей в будинку не має, що підтверджується довідкою № 35 від 31.01.2019 р., виданою депутатом виборчого округу № 9 Веселівської селищної ради ОСОБА_3 у якій зазначено, що донька дійсно у зазначеному будинку не проживає з 2014 року і особистих речей в будинку немає (а.с.14).
Суд також встановив, що у будинку позивачки зареєстровані та проживають з нею її молодша донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії НОМЕР_2 , що видана комунальною установою «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради.
У позові ОСОБА_1 зазначає, що на сьогоднішній день в зв`язку з матеріальними проблемами та оформленням певних соціальних виплат, вона стикається з перешкодами в їх оформленні через той факт, що в будинку зареєстрована але не проживає її донька.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На теперішній час відповідач не мешкає і не з`являється без поважних причин у його будинку понад один рік, враховуючи положення ч. 2 ст. 405 ЦК України, ОСОБА_2 в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування житлом.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Питання із судовими витратами у справі вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з врахуванням заяви позивачки, яка судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, просить залишити за нею.
На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.
Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачем.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя
Веселівського районного суду
Запорізької області А.О.Нагорний