н/п 2/174/284/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2019 року м. Вільногірськ Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей, вказуючи, що з 03.06.2006 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_6 (у шлюбі прізвище ОСОБА_7 ), який було розірвано рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2009 року. В шлюбі з відповідачкою у них народилась дитина донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої з нього стягуються аліменти на користь матері ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. Також, з 11.06.2010 року він перебував в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_9 (у шлюбі ОСОБА_7 ), який було розірвано рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2014 року. В цьому шлюбі в нього теж народилась дитина син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого з нього стягуються аліменти на користь матері ОСОБА_5 в розмірі ј частини з усіх видів його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. Таким чином на користь обох відповідачок на утримання двох неповнолітніх дітей з нього стягуються аліменти в розмірі Ѕ частини з усіх видів його доходу. При цьому, розгляд справи за позовом ОСОБА_9 до нього про стягнення аліментів відбувався в його відсутність, оскільки в цей час він перебував за межами України на території РФ, куди виїздив на роботу за вахтовим методом, у зв`язку з чим не мав можливості надати суду свої заперечення проти позову, надати докази наявності в нього ще однієї дитини, про наявність якої відповідачці ОСОБА_9 , було відомо, але ці відомості вона від суду приховала, в зв`язку з чим, судом і було визначено саме такий розмір аліментів. На даний час він працює слюсарем-ремонтником у ТОВ «Скляний Альянс», де отримує заробітну плату в розмірі близько 6000 гривень на місяць, що є єдиним джерелом його доходу, інших доходів він не має. Тобто, стягнення з нього аліментів на користь обох відповідачок на утримання двох неповнолітніх дітей перевищує Ѕ частку його заробітку після відрахувань із заробітної плати усіх необхідних податків та зборів та не дозволяють йому належним чином забезпечити своє існування, що є порушенням його прав та законних інтересів, права на достатній рівень життя, який би забезпечував усі його фізіологічні та інші потреби. Таким чином вважає, що доцільним та справедливим, було б утримання з нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу та так само на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь відповідачки ОСОБА_9 в розмірі 1/6 частини його щомісячного заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.25).

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася вдруге, копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви, доданими до неї документами та судовою повісткою надіслані судом у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 23,34) та повернуті в зв`язку з спливом строку зберігання, тому відповідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи судом.

Відповідачка ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася вдруге, про дату, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 22,33),

Відповідачки про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2008 року, яке набрало законної сили 05.05.2008 року, з позивача ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь матері ОСОБА_12 у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24.12.2007 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5,6) та згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2009 року, яке набрало законної сили 23.02.2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 розірваний ( а.с.7).

Згідно заочного рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2014 року, яке набрало законної сили 08.07.2014 року, з позивача ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері ОСОБА_13 у розмірі ј частини всіх видів його доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9) та згідно заочного рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2014 року, яке набрало законної сили 08.07.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 розірваний ( а.с.8).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість або припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ч.2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням - 50 відсотків.

Таким чином, судом встановлено, що з позивача ОСОБА_1 за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2008 року з 24.12.2007 року стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь відповідачки ОСОБА_12 в розмірі ј частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та за заочним рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2014 року з 29.01.2014 року стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь відповідачки ОСОБА_13 в розмірі 1/4 частини всіх доходів позивача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загальний розмір аліментів, які стягуються з позивача становить 1/2 частку або 50 відсотків від його доходу .

Відповідно до ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто законодавцем передбачено, що на двох дітей платник аліментів повинен сплачувати аліменти у загальному розмірі 1/3 частки свого сукупного щомісячного доходу, що у перерахунку на кожну дитину складає по 1/6 частці, і на думку суду, тільки за виняткових обставин з врахуванням вимог ст. 182 СК України розмір аліментів на утримання дитини може бути визначений у розмірі більшому, ніж передбачений ч.5 ст. 183 СК України. Таким чином розмір аліментів, про який просить позивач відповідає розміру аліментів визначений ч.5 ст.183 СК України, тому, з урахуванням матеріального становища позивача та розміру отримуваного ним доходу, що відповідачками не оспорюється, розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачів підлягає зменшенню до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, що на думку суду, не суперечить нормам матеріального права.

До того ж, відповідно ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином при зменшеному за даним рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання відшкодування позивачу понесених ним в зв`язку з розглядом справи витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 384,20 грн. з кожної.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 276- 283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2008 року на користь відповідачки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зменшення їх розміру з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення його сином ОСОБА_8 повноліття.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2014 року на користь відповідачки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зменшення їх розміру з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення його сином ОСОБА_10 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: А.А. Борцова