ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м. Чернівці

справа № 725/4402/16-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисак І. Н.,

суддів: Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.,

секретар: Андрушків С. П.,

заявник: ОСОБА_1 ,

представники заявника : Саламандик А.І., Сандуляк А.В.,

відповідач: ОСОБА_2 ,

представник відповідача: Гордєєв В.В.,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Стоцька Л. А., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернулись до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 травня 2019 року заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подану від імені ОСОБА_1 , повернуто.

В поданій на ухвалу суду першої інстанції апеляційній скарзі апелянти вказують на її незаконність, необґрунтованість, порушення норм матеріального і процесуального права. Вважають довірителя таким, що підтвердив правонаступництво у справі, отже набув права заявляти клопотання про забезпечення позову. Просять ухвалу суду першої інстанції від 13 травня 2019 року скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які брали участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до рішення на час його ухвалення встановлюються нормами ст. 263 ЦПК України, які в повній мірі їм відповідають.

Повертаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заявник ОСОБА_1 не набув статусу учасника справи.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком.

Так, згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Пунктом 3 ч.1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть від 13.04.2019 року серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 91).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 92) 17.04.2019 року відбулася реєстрація спадкової справи.

Отже, як вбачається із зазначених документів, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Таким чином, строк прийняття спадщини спадкоємцями як за законом, так і за заповітом встановлений у шість місяців з часу відкриття спадщини та спливає за обставинами цієї справи 17.10.2019 року, до якого може бути змінено коло та кількість спадкоємців.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). До закінчення строку на прийняття спадщини нотаріус може видати спадкоємцеві дозвіл на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), якщо це викликано обставинами, які мають істотне значення (ч. 2 ,3 ст. 1298 ЦК України).

Таким чином, підтвердженням прийняття спадщини спадкоємцем є видане йому свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З аналізу зазначених положень про спадкування та ст. 55 ЦПК України вбачається, що перехід прав (правонаступництва) від спадкодавця до спадкоємця (ів) може бути підтверджений єдиним належним доказом у вигляді свідоцтва про прийняття спадщини, яке може бути отримано за обставин справи не раніше 17.10.2019 року, й після вирішення судом питання залучення правонаступника позивача останній може набути статус учасника справи в наслідок цивільно-процесуального правонаступництва.

Суд першої інстанції з посиланням на ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 151 та ч. 9 ст. 153 ЦПК України вірно прийшов до висновку про повернення заяви про забезпечення позову як таку, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме не підписаної в розумінні ч. 1 ст. 149 ЦПК України заявником.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим на підставі статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді І. М. Литвинюк

І. Б. Перепелюк