ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3655/19 Справа № 201/9318/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"

публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та просили визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 35,4 кв. метри; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 78,1 кв. метри, житловою площею 40,9 кв. метри; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 78,1 кв. метри, житловою площею 40,9 кв. метри; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 79,6 кв. метри, житловою площею 48,3 кв. метри /а.с. 1-2/.

В обгрунтування своїх вимог посилаються на те, що 15 лютого 2008 року відокремленим структурним підрозділом "Мостобудівельний поїзд № 57" ДП "Придніпровська залізниця" ОСОБА_2 на сім`ю з двох осіб було видано ордер на право зайняття житлового приміщення площею 50,9 кв. метри, яке складається з трьох кімнат у гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 .

16 квітня 2008 року відокремленим структурним підрозділом "Мостобудівельний поїзд № 57" ДП "Придніпровська залізниця" ОСОБА_3 було видано ордер на право зайняття житлового приміщення 10 , площею 35,4 кв. метри, яке складається з однієї кімнати у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 .

18 серпня 2011 року відокремленим структурним підрозділом "Мостобудівельний поїзд № 57" ДП "Придніпровська залізниця" ОСОБА_3 було видано ордер на право зайняття житлового приміщення площею 50,9 кв. метр, яке складається з трьох кімнат в гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 .

З метою покращення житлових умов позивачі за власні кошти провели капітальний ремонт та переобладнання приміщень.

Позивачі не можуть приватизувати свої кімнати у гуртожитку так як вони знаходяться на балансі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", на баланс міста гуртожиток не передано, а у відповідача відсутні повноваження щодо проведення приватизації.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 78,1 кв. метри, житловою площею 40,9 кв. метри; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 78,1 кв. метри, житловою площею 40,9 кв. метри; визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 79,6 кв. метри, житловою площею 48,3 кв. метри. В іншій частині позовних вимог - відмовлено /а.с. 39-42/.

Своє рішення суд мотивував тим, що позовні вимоги є обгрунтованими, оскільки прийняття судом такого рішення забезпечить захист та відновлення порушених житлових прав позивачів закріплених Конституцією України.

Не погодившись з рішенням суду апеляційну скаргу подало Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи. Також апелянт вважає, що регіональна філія "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця в особі "Мостобудівельний поїзд № 57" є неналежним відповідачем/а.с. 51-52/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, рішення суду скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відокремленим структурним підрозділом "Мостобудівельний поїзд № 57" ДП "Придніпровська залізниця" 15 лютого 2008 року ОСОБА_2 було видано ордер № 02 на право заняття житлового приміщення житловою площею 50,9 кв. метри, яка складається з трьох кімнат у гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , склад сім`ї ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_1 /а.с. 14/.

Розпорядженням міського голови № 2025-р від 21 листопада 2008 року будівлі гуртожитку по АДРЕСА_3 та визначено, що присвоєна адреса не підтверджує право власності на нерухоме майно та право на земельну ділянку /а.с. 21/.

ОСОБА_2 звертався до відповідача з заявою про приватизацію житлового приміщення, але листом № 81 від 17 березня 2017 року йому було відмовлено через те, що у технічному паспорті виданому 03 лютого 2009 року проставлено штамп "самовільне будівництво" /а.с. 20/.

Позивач ОСОБА_3 в позовній заяві посилається на те, що йому було видано ордер на право зайняття житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 та житлове приміщення, яке складається з трьох кімнат за адресою АДРЕСА_3 , але жодного документу, який підтверджує таке право, суду надано не було.

Відповідно до статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 345 ЦК України закріплює право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку встановленому законом.

Закон України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" регулює правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одинок громадян або для проживання сімей.

Відповідно до ст. 2 Закону громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках передбачених Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України "Про житловий фонд соціального призначення"), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім`ї) житлового питання відповідно до цивільного законодавства України.

Відповідно до частини першої, другої статті 4 Закону, громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.

Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим законом.

Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що були включені до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади.

Враховуючи те, що сторонами не спростовано факт отримання ОСОБА_2 ордеру виданого 15 лютого 2008 року на заселення в кімнату гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 , який вселився та проживає там разом з дружиною, вони мають право на приватизацію житлового приміщення.

Але згідно ордеру, ОСОБА_2 надано право на зайняття у гуртожитку приміщення житловою площею 50, 9 кв. метри, а відповідно до технічного паспорту, виданого 03 лютого 2009 року, до гуртожитку проведено самочинні прибудови /а.с. 16-19/.

Таким чином, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснили самочинне будівництво об`єкта на земельній ділянці, що не була їм відведена для цієї мети, а тому, у даному випадку, за ними не може бути визнано право власності.

Крім того, суди не повинні заміняти органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо здійснення ними повноважень, встановлених Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 то його позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року необхідно скасувати, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності - відмовити.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров