Провадження № 2-о/344/226/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Мельницької Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, про встановлення факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хирдапай, Кюрдамирського району, Республіка Азербайджан. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Він є громадянином Азербайджанскої Республіки, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , але бажає отримати громадянство України. З 24.02.2019 року він перебуває на території України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В Україні з 27.04.1988 року постійно проживає його батько ОСОБА_2 (був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ). 20 серпня 2007 року його батько ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України та з 26.05.2015 року і по сьогоднішній день зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Для отримання громадянства України, та внаслідок неможливості подання ним, як заявником відповідних довідок, передбачених постановою КМУ від 25.03.2015 №302, йому рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту постійного проживання особи - його батька ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року.

Отже встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення, служить реалізацією права на набуття громадянства України.

Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року його батьку, ОСОБА_2 , йому ОСОБА_1 , як заявнику, необхідно для прийняття заінтересованою особою - Управлінням державної міграційної служби в Івано-Франківській області, рішення про встановлення належності його, як заявника до громадянства України та отримання ним паспорта громадянина України.

24.09.2019 року представник заявника подала заяву про уточнення позовних вимог, та просила встановити юридичний факт постійного проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на території України до 24.08.1991 року включно.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просила її задовольнити.

Представники зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хирдапай, Кюрдамирського району, Республіка Азербайджан (а.с. 3-4).

Копія паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджує, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 5-11).

Паспорт Азербайджанської республіки (переклад з азербайджанської мови на українську мову) С00693806 від 30.10.2015 року підтверджує, що ОСОБА_1 народився у Азербайджані (а.с. 12).

Копія паспорта громадянина України № НОМЕР_3 підтверджує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України (а.с. 13).

Згідно копії Довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № від 10.05.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився в Хирдапай Азербайджан, проживає в АДРЕСА_1 .

Копія паспорта НОМЕР_4 підтверджує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 15).

З довідки № 02-02/11104 від 21.08.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , з 27.04.1988 року (а.с. 17).

Копія інформації Тисменицького районного відділу державної міграційної служби України УДМС в Івано-Франіквській області підтверджує, що ОСОБА_2 дійсно отримував ІНФОРМАЦІЯ_5 року паспорт громадянина Украхїни в зв`язку із зіпсуттям паспорта громадянина України , який він отримав 28.10.1997 року в зв`язку з обміном паспорта громадянина СРСР. Паспорти громадян СРСР, які були підставою для отримання паспорта громадянина України, - знищувалися після отримання особою паспорта громадянина України.

Копія медичної довідки № 48 підтверджує, що ОСОБА_2 , 1965 року народження, проходив медичне обстеження 13.01.1987 року у Надвірнянській поліклініці.

З копії свідоцтва № НОМЕР_5 встановлено, що ОСОБА_2 пройшов спеціалізований курс навчання в Регіональному учбовому центрі Харківського Торговельного будинку з 20.11.1997 по 24.12.1997.

Копія екзаменаційної картки водія підтверджує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає с. Перерісль, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, отримав свідоцтво № НОМЕР_6 від 15.08.1987 року.

Копія трудової книжки НОМЕР_7 підтверджує, що ОСОБА_2 трудову діяльність розпочав з 03.05.1988 року.

З пояснень представника заявника, що не заперечувалось представником заінтересованої особи, встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до УДМС України в Івано-Франківській області з метою набуття громадянства України та оформлення паспорта громадянина, однак йому було відмовлено, оскільки згідно наданих документів встановити його особу та належність до громадянства України не вбачається можливим та необхідно надати до ДМС документ, що підтверджує факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання громадянства України.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

В силу ст. 17 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

Стаття 1 ЗУ «Про громадянство» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 р. № 2235-ПІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" (із змінами).

За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. п. 25,44 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України до 24.08.1991, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263-265, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, про встановлення факту,- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Хирдапай Азербайджан, РНОКПП НОМЕР_2 , на території України до 24 серпня 1991 року включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Суддя О.А. Татарінова