Єдиний унікальний номер №440/1103/18
Провадження № 2-п/440/10/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Журибіда Б. М.

секретаря Гута О.С.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

редставника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про перегляд заочного рішення Буського районного суду від 04 квітня 2019 року,-

в с т а н о в и в:

представник ПАТ «Львівгаз» Зіньковська Н.В. звернулася в суд з заявою про перегляд заочного рішення Буського районного суду від 04 квітня 2019 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій щодо складення актів та припинення газопостачання незаконними, зобов`язання вчинити дію. Мотивує тим, що згідно протоколу № 05/01-НС засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 21.01.2019 року № 003187 від 31.01.2018 року скасований спірний акт про припинення газопостачання. Представник ОСОБА_4 відзив по справі не подав, оскільки перебував на лікарняному, а станом на 04.04.2019 року, звільнений.

Представник ПАТ «Львівгаз» Турчиняк Я.І., в режимі відеоконференції, заяву підтримав повністю, посилаючись на обставини викладене в такій, просить заочне рішення суду скасувати, справу призначити до розгляду в загальному порядку. Крім того зазначив, що акт про порушення скасований та товариство погоджується відновити газопостачання позивачу.

Позивач за викликом суду не з`явилася, забезпечила явку представника ОСОБА_1 , який заперечив проти перегляду заочного рішення, про що поподав письмові заперечення, просить таку залишити без задоволення.

Вислухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Так, заочним рішенням Буського районного суду Львівської області від 04.04.2019 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій щодо складення актів та припинення газопостачання незаконними, зобов`язання вчинити дію, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано акт про порушення від 31.01.2018 року № 003187, складений Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», недійсним. Визнано акт-розрахунок необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 12.04.2018 року, незаконним. Визнано припинення Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» газопостачання споживачу природного газу ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , незаконним. Та зобов`язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відновити газопостачання споживачу природного газу ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 285 ЦПК передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку; обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; клопотання про перегляд заочного рішення; перелік доданих до заяви матеріалів. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Всупереч вимогам даної статті представником відповідача не подано жодних документів поважності неявки представника в судове засідання 04.04.2019 року (лікарняний лист, наказ про звільнення, тощо)

Одночасно, згідно вимог ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, а у разі неповідомлення суда про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З положень п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, вбачається, що вказаною нормою визначено, що суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тобто із системного аналізу саме сукупності вищевказаних норм вбачається, що цей Закон ч.4 ст.223 ЦПК України - є спеціальною нормою, яка визначає саме порядок судового розгляду, якому передувало відкладення розгляду справи внаслідок першої неявки сторони відповідача виключно з поважних причин - згідно з імперативними приписами щодо обов`язкової наявності таких причин, як єдиної передумови для відповідного відкладення у випадку першої неявки відповідача згідно з п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, тобто закон саме додатково регламентує ще і такий випадок (повторної неявки), регламентуючи вже обов`язковий розгляд справи у випадку повторної неявки відповідача - незалежно від наявності повторних - будь-яких поважних причин у відповідача.

Крім цього стороною позивача було заявлено клопотання щодо підтримання позовних вимог у повному обсязі та відсутності заперечень проти ухвалення заочного рішення. А тому, наявні вищевказані обставини, в тому числі ту обставину, що від сторони відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, судом у судовому засіданні по розгляду цієї справи було ухвалено рішення у заочному порядку, в якому згідно з нормами ЦПК України можливо розглянути вказану справу в порядку цивільного судочинства - з дотриманням імперативних норм.

Представник відповідача при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 04.04.2019 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити та подача відзиву на позов.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене, заяву про перегляд заочного рішення суду слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 212, 258-259, 260, 280-287 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про перегляд заочного рішення Буського районного суду від 04 квітня 2019 року, залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Журибіда Б. М.