______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
Єдиний унікальний номер справи:656/484/18 Головуючий у першій інстанції Цесельська О.С.
Номер провадження:22-ц/819/1000/19 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Херсон

Справа № 656/484/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя (суддя - доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В., Приходько Л.А.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 656/484/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 29 березня 2019 року у складі судді Цесельської О.С.

В С Т А Н О В И В:

16.07.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 02.02.2012 року сторони уклали договір, за умовами якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300.00 грн зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та щодо сплати процентів за користування ними, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними зобов`язаннями станом на 31.05.2018 року в сумі 114714 грн 21 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1998 грн 57 коп., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 101483 грн 13 коп., заборгованості зі сплати пені та комісії у розмірі 5293 грн 74 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 5438 грн 77 коп.

Заочним рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 29 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить рішення суду скасувати та винести постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, зазначаючи, що висновки суду щодо пропуску банком строків позовної давності не відповідають обставинам справи, положенням цивільного законодавства та умовам укладеного сторонами договору, судом залишено поза увагою, що строк дії картки встановлений до березня 2016 року, а тому звернувшись до суду 16 липня 2018 року банк не пропустив строк позовної давності.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Логвіновської А.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила скаргу задовольнити, пояснення ОСОБА_1 , який просив скаргу банку залишити без задоволення, а рішення суду без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами склалися зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору від 02.02.2012 року, зобов`язання за цим договором відповідач належним чином не виконував, заборгованість у строки визначені договором не сплачував, внаслідок чого вся заборгованість по кредиту стала простроченою на 211-й день з моменту несплати чергового платежу, тобто з 22 січня 2014 року, саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності щодо вимог про повернення заборгованості за кредитом, банк звернувся до суду 16.07.2018 року, таким чином пропустив трирічний строк позовної давності про застосування якого заявлено відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.5 ст.261 ЦК України).

В процесі розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 02.02.2011 року сторони уклали кредитний договір шляхом заповнення ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «Приватбанку».

Відповідач ОСОБА_1 своїм підписом у анкеті - заяві підтвердив згоду з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Карта діє до останнього дня місяця, указаного на лицьовій стороні карти (пункти 2.1.1.2.4, 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.11).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 на підставі укладеного кредитного договору була видана кредитна картка № НОМЕР_1 , строком дії до останнього дня 03.2016 року.

Відповідно до затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 та опублікованими в установленому законом порядку як пропозиція невизначеному колу осіб можливості отримання банківських послуг Умовами та правилами надання банківських послуг, а також згідно із витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відповідач ОСОБА_1 за користування кредитними коштами зобов`язаний сплачувати проценти за базовою ставкою 3.0% в місяць (нараховується на залишок заборгованості), розмір щомісячних платежів визначений у 7% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості), платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості за кредитом, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості.

Умовами кредитного договору при порушенні строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим договором, більше ніж на 30 днів встановлений штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми боргу.

Згідно із наданою банком інформацією, яка відповідачем не спростована, встановлений кредитний ліміт на картковий рахунок змінювався 25.10.2012 року та був збільшений до 2000.00 грн (а.с.97).

Як вбачається із виписки по особовому рахунку за № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, користувався ними та здійснював сплату заборгованості, останній такий платіж здійснив 20.05.2013 року. В подальшому відповідач не здійснював самостійно платежів на виконання умов кредитного договору.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 31.05.2018 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 114714 грн 21 коп.

Під час розгляду справи 22.08.2018 року в суді першої інстанції ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про застосування до вимог банку позовної давності (а.с.67).

Зазначені обставини позивач в апеляційній скарзі не оспорює, однак вважає, що звернувшись до суду з позовом 16.07.2018 року, банк не пропустив строк позовної давності, початком відліку якого є останній день дії кредитної картки - 03.2016 року, а не дата несплати чергового платежу.

Разом з тим у відповідності до п.2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Правил у випадку наявності простроченого кредиту строком повернення кредиту в повному об`ємі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

А отже, в силу вимог ч.1 ст. 261 ЦК України, саме 211-й день з часу виникнення заборгованості є початком перебігу позовної давності.

Суд першої інстанції, встановивши зазначені обставини, правомірно дійшов висновку про те, що право вимагати повернення кредиту в повному об`ємі виникло у позивача на 211-й день, яким у цій справі є 22 січня 2014 рік, тому звернувшись до суду лише 16.07.2018 року, позивач пропустив трирічний строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Крім того, обгрунтовано вважав, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто з 22.01.2014 року, після цієї дати права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що перебіг строку позовної давності розпочався з останнього дня дії картки - 01.04.2016 року, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено, що кредит підлягає поверненню в повному об`ємі на 211-й день з моменту виникненя кредитної заборгованості, і саме з цього часу у позивача почався перебіг строку позовної давності щодо вимог про повернення кредитної заборгованості.

Крім того за умовами кредитного договору, строк погашення як процентів, так і кредиту за платіжними картами з установленим мінімальним обов`язковим платежем не пов`язаний із строком дії платіжної карти, а порушення сплати щомісячних платежів допущено відповідачем, починаючи з 22 січня 2014 року, банк звернувся до суду 16.07.2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України , апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В.Базіль

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.А. Приходько

Повне судове рішення складено 11 червня 2019 року

Головуючий Л.В. Базіль