Справа № 654/4652/18
Провадження №2/654/464/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Данилевського М.А.,

за участю секретаря Друговин В.М.,

представника позивача - Білої-Карп В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2018 представник позивача Біла-Карп В.А. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,52 га, яка знаходиться на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Вказане майно було успадковане дочкою спадкодавця ОСОБА_1 . У 2003 році на підставі розпорядження голови Голопристанської районної деравної адміністрації від 13.03.2003 №133 видано державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 , згідно якого він є власником земельної ділянки площею 5,52 га. Під час звернення до нотаріуса, останнім було повідомлено про необхідність надання витягу з реєстру щодо земельної ділянки. Звернувшись до управління держгеокадастру позивачці надано відповідь, що у разі якщо відомості не внесено до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників.

У 2010 році розпорядженням голови Голопристанської РДА №669 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо внесення змін до «Технічної документації зі складання державних актів на право власності на землю громадянам (власникам сертифікатів) із земель колишнього СГК «Чорноморський» Круглоозерської сільської ради всього 172 громадянам в тому числі і ОСОБА_2 внаслідок чого площа наданої йому земельної ділянки збільшилася з 5,52 га до 5,95 га.

Ще за життя ОСОБА_2 звертався щодо виготовлення проектної документації на земельну ділянку, але до кінця цього не довів у зв`язку зі смертю, не встиг здійснити внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Позивачка звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області з заявою про внесення змін до відомостей про об`єкт нерухомості. Однак, на своє звернення отримала відмову, оскільки вона не є особою, яка в розумінні Порядку ведення державного земельного кадастру має право бути заявником по такому питанню. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. На підставі викладених обставин, представник позивача просила визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 5,95 га в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача Біла-Карп В.А. позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Згідно письмового клопотання, яке надійшло на адресу суду 06.02.2019 просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що Круглоозерська сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в судове засідання надав письмове клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, врахувати, що оскільки зазначена земельна ділянка перебуває у приватній власності, тому предмет спору не відноситься до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , належить земельна ділянка, площею 5,52 га, розміщена на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 . Земельна ділянка передана у власність на підставі розпорядження голови Голопристанської РДА від 13.03.2003 №133.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконавчим комітетом Круглоозерської сільської ради зроблено відповідний актовий запис №9.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та народження від 08.02.2019, встановлено, що батьком позивача ОСОБА_1 був ОСОБА_2 .

02.10.2017 ОСОБА_1 звернулася до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області щодо надання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 5,95, оскільки вказані відомості необхідні для оформлення спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, отримання витягу з ДЗК є неможливим через розбіжності в площі земельної ділянки, які відбулися у зв`язку з наступними подіями.

Розпорядженням голови Голопристанської РДА від 03.11.2010 №669 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо внесення змін до «Технічної документації зі складання державних актів на право власності на землю громадянам (власникам сертифікатів) із земель колишнього СГК» Круглоозерської сільської ради всього 172 громадянам. Згідно списку громадян, щодо яких вносяться зміни до «Технічної документації» вбачається, що під порядковим номером 106 зазначений ОСОБА_2 , площа земельної ділянки якого становить 5,95 га.

В позовній заяві позивач зазначала, що за життя її батьком питання щодо внесення змін та уточнення площі земельної ділянки у відповідних державних органах вирішено не було. В зв`язку з цим, вона самостійно подала заяву щодо внесення змін до Державного земельного кадастру, на яку отримала відповідь про відмову, оскільки вона не є особою, яка має бути заявником згідно Порядку ведення державного земельного кадастру, що підтверджується повідомленням Державного кадастрового реєстратора.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Внаслідок зміни площі земельної ділянки (збільшення) спірна земельна ділянка площею 5,95 га втратила тотожність з тією земельною ділянкою, яку позивач отримав у власність згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 5,52 га.

Право власності на земельну ділянку площею 5,95 га не зареєстровано за спадкодавцем, натомість позивач просить визнати право власності саме на цю земельну ділянку, а не на земельну ділянку зазначену в державному акті серії НОМЕР_1 площею 5,52 га.

Аналізуючи в сукупності встановлені в ході розгляду обставини, суд приходить до висновку, що розбіжності між площею земельної ділянки, яка зазначена в правовстановлюючому документі з відомостями, які містяться в Державному земельному кадастрі унеможливлюють ідентифікацію цього об`єкта як єдиного та у зв`язку із збільшенням площі земельної ділянки визнання права власності на земельну ділянку площею 5,95 га може призвести до порушення прав суміжних землевласників.

На думку суду позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.06.2019.

Суддя М. А. Данилевський