КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4269/19
Провадження № 2/552/1347/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2019 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Миронець О.К.

за участі секретаря судового засідання Рибальченко О.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. В своїй позовній заяві посилається на те, що з 01.03.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Тому просила суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 9000 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 29.07.2019 року та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

28.08.2019 року відповідач подав відзив на позов. В даному відзиві вказував, що він згоден на розірвання шлюбу, оскільки шлюбні стосунки між ним та позивачем припинено. Також не заперечує проти того, щоб їх спільний син проживав з позивачем. З розміром аліментів не погодився та просив стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 50 % від заробітної плати, але не менше мінімально рекомендованого прожиткового мінімуму аліментів на дитину.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач позов визнав частково та просив стягувати розмір аліментів в сумі 2000 гривень. В іншій частині позов визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради при вирішенні спору покладався на розсуд суду та просив врахувати інтереси малолітньої дитини.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 30.07.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ухвали суду від 28.08.2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду на 16.10.2019 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони з 01.03.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час розгляду справи судом сторони проживають окремо.

Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. На примирення не погоджується. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажають, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім`ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім`ю.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Тому позовна вимога про розірвання шлюбу є такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом враховано, що батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає не постійно.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» установлено, у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Отже, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дітей, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, затвердженого рішенням виконкому від 10.09.2019 року за №235 затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради як органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасники докладають всі зусилля, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.3 Конвенції першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини, суд виходить з інтересів самої дитини, враховуючи малолітній вік дитини. Отже, з урахуванням положень Декларації про права дитини, позиції сторін та висновку органу опіки та піклування суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини разом з нею, тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір в сумі 768,40 гривень, який сплачено при подачі позову за вимогу про розірвання шлюбу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 1536,80 грн. за вимогу про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 110 112, 161, 180, 182, 191 СК України, ст.ст. 114, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 01.03.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №212 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Прізвище чоловіка після розірвання шлюбу ОСОБА_6 , жінки ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 грн. щомісяця по досягнення дитиною повноліття починаючи з 29.07.2019 року.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 1536,80 грн. судового збору на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, але не більше ніж за 1 місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складння повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, юридична адреса м.Полтава, вул. Міршала Бірюзова Ѕ.

Повний текст рішення складений та підписаний 18.10.2019 року.

Суддя О.К. Миронець