Номер провадження 2/754/5541/19
Справа №754/6242/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми матеріального збитку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення суми матеріального збитку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає те, що 20.11.2018 року приблизно о 11 год. 40 хв. на 22 км.+100м. а/д Київ-Одеса М05 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (відповідач по справі) та «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (позивач по справі). Постановою судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Позивачем було замовлено оцінку матеріальної вартості збитків, завданих відповідачем транспортному засобу «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до висновку № 697/11/18, вартість матеріального збитку становить 38 546,17 грн. Позивач, намагаючись врегулювати спір у досудовому порядку, 14.01.2019 року та 28.02.2019 року направляв до відповідача листи з вимогою сплати завданого матеріального збитку, однак дані листи залишились поза увагою.Таким чином, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню сума матеріального збитку в розмірі 38 546 грн. 17 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 20.11.2018 року приблизно о 11 год. 40 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , на 22 км. + 100 м. а/д Київ - Одеса М05, порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з належним позивачу транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Згідно з положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, у відповідності до положень ст. 82 ЦПК України вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП та його обставини, не потребують доказування.

Як встановлено в судовому засіданні, в результаті вказаної ДТП транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 697/11-18, складеного 30.11.2018 року оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення позивача в ТОВ «Клевер Експерт», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 становить 38 546,17 грн.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження складає 93 341,29 грн.

Відповідачу направлялись пропозиції досудового врегулювання 14.01.2019 року та 28.02.2019 року, відповідно до яких йому було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою, винуватцем якої він є, та сплатити суму в розмірі 38 546,17 грн., згідно з вказаним Звітом, що підтверджується копією відповідних листів, копіями конвертів та витягами відстеження з сайту «Укрпошта», згідно яких вбачається, що відповідачем було отримано лист позивача по справі датований 14.01.2019. Проте, відповідачем в добровільному порядку не було відшкодовано вартість матеріального збитку.

Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було завдано позивачу матеріальну шкоду, внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (позивача по справі), що у відповідності до норм чинного законодавства звільняло би відповідача від зобов`язання відшкодування шкоди.

У п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 № 4 роз`яснюється про те, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Крім того, підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди є наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між майновою шкодою та протиправними діями особи.

Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінюючи вказані факти в їх сукупності, беручи до уваги презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України), з урахуванням даних звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 697/11-18 складеного 30.11.2018 року, що визнаний судом належним та допустимим доказом в частині розміру матеріального збитку, завданого позивачу як власнику пошкодженого при ДТП транспортного засобу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 22, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 № 4, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 141, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми матеріального збитку - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку в розмірі 38 546 грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 17 жовтня 2019 року.

Суддя О.М. Панченко