Справа № 603/747/18
Провадження №2/603/53/2019
"15" березня 2019 р. м. Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Іванчука В. М.
секретар судового засідання : Швець Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_3 згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року у справі №603/445/16-ц, та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року, справа №603/445/16-ц, вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 700 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття.
Позивач зазначає, що діти перебувають на її утриманні, та потребують значно більшого догляду та коштів на їх утримання, оскільки збільшуються потреби у постійному лікуванні та розвитку дітей.
При цьому, чинним законодаством України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час значно перевищує суму 700 грн. Відповідач ОСОБА_3 є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дітей, тому просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ст.ст. 280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей.
Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво про народження серії І-ИД №071757, видане 28.03.2008 року Завадівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №02), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії 1-ИД №149660 видане 08.02.2012 року Завадівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області,, які проживають разом із позивачем.
Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 700 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Позивач зазначає, що діти перебувають на її утриманні, та потребують значно більшого догляду та коштів на їх утримання, оскільки збільшились потреби у постійному лікуванні та розвитку дітей.

На підтвердження зазначених доводів позивач надала суду копію посвідчень серії ААГ №110214 від 22.03.2016 року та серії ААГ №110215 від 22.03.2016 року, виданих Управлінням соціального захисту населення 22.03.2016 року, а також виписку з медичної карти стаціонарного хворого відділення для дітей з ураженням нервової системи та порушенням психіки №3165, видану Тернопільською обласною дитячою клінічною лікарнею.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень.

Судом встановлено, що на даний час розмір аліментів, які відповідач сплачує на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є меншим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та недостатнім для забезпечення необхідних потреб дітей, їх повноцінного розвитку та утримання.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведені встановлені судом обставини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, стану здоровя дітей, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, оскільки розмір встановлених аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на даний час є недостатнім для їх належного утримання та розвитку. Крім того, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів їх мінімальний розмір встановлений законом значно збільшився, а тому розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей слід збільшити.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

У звязку з наведеним, аліменти у новому розмірі слід стягувати з відповідача з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати в доход держави підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволити.

Збільшити розмір аліментів визначений рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2016 року (справа №603/445/16-ц) та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Завадівка Монастириського району Тернопільської області, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати аліменти в новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Монастириським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, с.Завадівка, Монастириський район Тернопільська область, паспорт громадянина України серії НЮ 343762.

Відповідач: ОСОБА_3: с.Затурин, Підгаєцький район Тернопільська область.

Суддя ОСОБА_6