Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/518/19
Провадження № 2/542/395/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Янко Л.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Євтухової Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Суха Маячка Новосанжарського району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Ленінове Новосанжарського району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Вирішити питання судових витрат.

18.06.2019 року представник відповідача в судовому засіданні звернулася до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. При цьому зазначала, що відповідач сплачував аліменти до досягнення дитиною повноліття, заборгованості по аліментах немає, крім того, відповідач добровільно написав заяву за місцем своєї роботи про утримання з нього аліментів відповідно до ст.187 СК України.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження у справі, посилаючись на те, що добровільно з відповідачем про надання матеріальної допомоги на утримання дочки вона не змогла домовитись, оскільки на її телефонні дзвінки він не відповідав, а з дочкою він взагалі не спілкується, з заявою до бухгалтерії за місцем роботи він звернувся лише після отримання позову. Наполягала на визначенні розміру аліментів в судовому порядку та просила відмовити в задоволені вказаного клопотання.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думку представників сторін, вважає необхідним відмовити у його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №456/847/18.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в травні 2019 року (а.с.1).

Заяву про відрахуванням аліментів відповідач подав до бухгалтерії за місцем роботи 28.05.2019 року (а.с.29), тобто вже після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі (а.с.20), в зв`язку з чим провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави.

Крім того, у суду відсутні підтверджені обома сторонами спору відомості щодо узгодження ними питання щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. При цьому суд виходить також із того, що добровільне надання матеріальної допомоги надається на розсуд відповідача, не є обов`язковим, для його стягнення у випадку припинення сплати немає законних засобів примусу, а тому позивач має право стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в судовому порядку навіть у випадку добровільної їх сплати.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, 206, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Євтухової Т.Д. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 18 червня 2019 року.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва