Номер провадження: 22-ц/813/1475/19
Номер справи місцевого суду: 2-2315/11
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору кредиту, поруки та іпотеки, застосування наслідків визнання договору кредиту недійсним, зобов`язання банку видати ОСОБА_1 суму, яка вже сплачена за користування кредитом, зобов`язання ОСОБА_1 перерахувати банку отриману суму в національній валюті з відстрочкою платежу на 100 місяців -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому листі від 20.04.2011 року, посилаючись на те, що 20 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/52, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0054/74/57486 від 21 червня 2006 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , перейшло до ПАТ «КІБ». 20 грудня 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/52-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0054/74/57486 від 21 червня 2006 року перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та об`єднаною справою за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції Райффайзен Банк Аваль про визнання недійсними договорів кредиту, поруки та іпотеки, застосування наслідків визнання договору кредиту недійсним, зобов`язання банку видати ОСОБА_1 суму, яка вже сплачена за користування кредитом, зобов`язання ОСОБА_1 перерахувати банку отриману суму в національній валюті з відстрочкою платежу на 100 місяців.,

20 квітня 2011 року Приморський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист по справі № 2-2315/11 про визнання права іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованості за кредитним договором № 014/0054/74/57486 від 21 червня 2006 року.

В зв`язку з зазначеним заявник просить замінити стягувача у виконавчому листі від 20.04.2011 року з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». У зв`язку з наведеним заявник просить задовольнити заяву.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у виконавчому листі від 20.04.2011 року з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» по цивільній справі № 2-2315/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та об`єднаною справою за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Райффйзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції Райффйзен Банк Аваль про визнання недійсними договорів кредиту, поруки та іпотеки, застосування наслідків визнання договору кредиту недійсним, зобов`язання банку видати ОСОБА_1 суму, яка вже сплачена за користування кредитом, зобов`язання ОСОБА_1 перерахувати банку отриману суму в національній валюті з відстрочкою платежу на 100 місяців - відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року та постановити нову, якою задовольнити заяву ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому листі №2-2315/11, змінивши стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк» на ТОВ ФК «Довіра та Гарантія»..

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1, 3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у виконавчому листі суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництво (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи), тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така зміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони виконавчого провадження.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 20.11.2013 року у справі №6122цс13 заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Оскільки, відповідно до ЦКУ, виконавчий документ видається за заявою стягувача, то у разі зміни кредитора внаслідок правонаступництва, після ухвалення судового рішення до видачі виконавчого документу попередній кредитор вже не має права на звернення до суду з відповідною заявою, а його правонаступник позбавлений тої можливості відповідно до положень ст. 55 ЦПК України, адже залучення правонаступника можливе лише до ухвалення рішення у справі. Ст. 442 ЦПК України ж встановлено порядок зміни сторони виконавчого провадження, тобто після ухвалення рішення у справі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні, адже за таких обставин рішення суд залишається без виконання, порушуючи принцип обов`язковості виконання судових рішень, закріплений ст. 129-1 Конституції України.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми закону, не з`ясував належним чином обставини справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, та дійшов хибного висновку щодо відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у виконавчому листі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 05.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький