ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року

м.Суми

Справа №583/536/19

Номер провадження 22-ц/816/3267/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2019 року в складі судді Соколової Н.О., ухваленого у м. Охтирка Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 подав до суду позов до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги мотивував тим, що від шлюбу з ОСОБА_2 мають двох доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розлучення залишилися проживати разом з відповідачем.

За рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2012 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу).

Згідно з рішенням Апеляційного суду Сумської області від 20 серпня 2014 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу).

27 серпня 2016 року позивач одружився з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_8 . ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В зв`язку з чим позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2012 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2019 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2012 року у справі № 1813/3157/2012 та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.

У травні 2019 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвалюючи рішення, суд не врахував матеріального стану відповідача, а також відсутності доказів важкого майнового стану позивача.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2012 року з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття (а.с. 9-11).

Згідно з рішенням Апеляційного суду Сумської області від 20 серпня 2014 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2014 року змінено в частині розміру аліментів на утримання дитини та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 25 червня 2014 року. Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 липня 2014 року скасовано в частині стягнення коштів на утримання дружини, в задоволенні цих вимог відмовлено (а.с. 12-14).

27 серпня 2016 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син ОСОБА_8 (а.с.7, 8).

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Охтрика (а.с. 17).

ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

В провадженні Охтирського міськрайонного суду також перебуває справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , в розмірі 1/6 частини доходу та 1/8 на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 73-76).

Заробіток позивача за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року включно складає 52813, 20 грн, з яких ним сплачені аліменти у розмірі 21818,12 грн (а.с. 80).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на доньку ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованим, оскільки він довів належними допустимими доказами зміни у сімейному стані.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки судом правильно встановлені фактичні обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховною Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі зміною сімейного становища платника аліментів він може подати до суду позовну заяву про зменшення розміру аліментів.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин суд першої інстанції, встановивши, що у ОСОБА_1 народилась третя дитина син ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_7 перебуває у декретній відпустці, тому також потребує утримання з боку чоловіка, дійшов вірного висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів на доньку ОСОБА_5 з 1/4 до 1/6 частки усіх доходів позивача, керуючись принципом розумності та справедливості, врахувавши обов`язок обох батьків забезпечувати належний рівень майнового забезпечення дітей.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 за станом здоров`я не може працювати, а отже і виконувати свої обов`язки з утримання дітей жодними доказами не підтверджені, а тому відхиляються апеляційним судом.

Твердження відповідача про те, що зміни у сімейному стані не є достатньою підставою для зміни розміру аліментів безпідставні, оскільки не ґрунтуються на законі та матеріалах справи.

Судом вірно встановлено, що з народженням третьої дитини та в зв`язку з перебуванням на утриманні позивача дружини на час її відпустки по догляду за дитиною до трьох років змінився не лише сімейний стан позивача, а і майновий, оскільки крім обов`язку з утримання двох доньок від першого шлюбу у нього виникли зобов`язання з утримання свого новонародженого сина та дружини, тобто розмір витрат збільшився за відсутності доказів про збільшення доходів позивача.

За таких обставин суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно встановивши обставини справи, перевіривши доводи позивача, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції визнає, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування чи зміну оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на те, що справа є незначної складності, колегія суддів визначає її як малозначну згідно з п. 2 ч. 6 ст. 19, ч. 4 ст. 274 ЦПК України, тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик