Справа № 436/3116/12
Провадження № 6/206/107/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2019 Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі судді Маштака К.С.,

секретаря судового засідання Стахів О.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за заявою ТОВ «АНСУ» про поновлення пропущеного стоку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа за заявою ТОВ «АНСУ» про поновлення пропущеного стоку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

18.10.2019 до канцелярії суду надійшла заява про відвід судді Маштаку К.С., на розгляді якого перебуває вказана справа. В обґрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 було зазначено, що 14.03.2014 року ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштака К.С. у справі № 206/1370/14-ц ПАТ «ПУМБ» поновлено строк пред`явлення виконавчого листа № 436/3116/12 по заочному рішенню Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» боргу за кредитним договором в розмірі 209 964,74 грн. та судового збору в сумі 2 099,64 грн. На думку ОСОБА_1 , суддя виносячи незаконну ухвалу від 14.03.2014 у справі № 206/1370/14-ц умисно проігнорував не тільки свою ухвалу від 18.10.2013 по справі № 206/7083/13-ц, а і в порушення ст. 371 ЦПК України (в редакції на 20.02.2014 року) про призначення на конкретну дату і час проведення судового засідання не повідомив її, в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази направлення їй судової повістки або іншого повідомлення про необхідність явки в судове засідання та відсутні докази направлення їй копії ухвали суду. За апеляційною скаргою ОСОБА_1 постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.06.2019 року скасована ухвала Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2014 року у справі № 206/1370/14-ц та відмовлено ПАТ «ПУМБ» в поновленні строку пред`явлення виконавчого документа № 436/3116/12 до виконання по заочному рішенню Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором. На думку заявника, суддя необґрунтовано задовольнив заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не тільки у зв`язку із зверненням особи, яка вже не була кредитором, та яка зазначила в заяві неправдиві відомості про неодержання виконавчого листа, а також у зв`язку з пропуском строку для його пред`явлення до виконання. ОСОБА_1 отримала від суду смс-повідомлення про призначення слухання справи на 22.10.2019, але до цього часу - 18.10.2019 вона не одержала від суду копії ухвали про відкриття провадження за заявою чи ТОВ «АНСУ» чи то ПАТ «ПУМБ» та копії самої заяви. Викладені обставини викликають у заявника сумнів в неупередженості та справедливості при розгляді наступної справи з її участю, оскільки на її думку, суддя допустив істотне порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права під час здійснення правосуддя в іншій справі з її участю, що унеможливило реалізацію нею, як учасником судового процесу, наданих процесуальних прав.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід на предмет відповідності її обставинам, зазначеним у заяві, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, підставами для відводу судді, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК Українипередбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші (не передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України) обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вирішуючи по суті заяву про відвід судді, судом встановлено таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року зазначив, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Таким чином, і діючий ЦПК України, і позиція Європейського суду з прав людини встановлюють обов`язковість доведення необ`єктивності чи упередженості судді при вирішенні питання про відвід.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт особистої зацікавленості судді, упередженості, у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Суд звертає увагу, що ст. ст. 76 та 81 ЦПК України передбачено, що сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, заявником не зазначено обставин, які б свідчили про порушення об`єктивного чи суб`єктивного критеріїв, не спростовано презумпцію безсторонності суду. Подана заява про відвід судді не містить посилань на конкретні факти, що можуть викликати легітимні сумніви в неупередженості суду. Доводи заявника щодо необ`єктивності не ґрунтуються на вимогах Закону та є суб`єктивною думкою особи, яка заявляє відвід.

Окрім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя у справі на засадах верховенства права, забезпечуючи кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як стягувачу так і боржнику під час розгляду судом даної справи судом гарантовано захист їх прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Здійснюючи правосуддя, своєчасно, справедливо та безсторонньо суддя Маштак К.С. розглядає судову справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, з дотриманням правил суддівської етики, виявляючи повагу до учасників процесу, додержуючись присяги судді.

Як вбачається із заяви про відвід ОСОБА_1 обставинами, які викликають у неї сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Маштака К.С. є незгода з рішенням щодо не повідомлення та не направлення судових повісток на адресу ОСОБА_1 .

З приводу цього слід зауважити, що статтею 129 Конституції України передбачені основні засади судочинства в Україні, однією з яких являться забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Таким чином, незгода будь якої сторони з прийнятим судом процесуальним рішенням може бути реалізована шляхом оскарження цього рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З приводу не направлення судових повісток та ухвал суду на адресу ОСОБА_1 то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 371 ЦПК України в редакції, що діяла на момент розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Згідно матеріалів справи, суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштаком К.С. було надіслано на адресу ОСОБА_1 повідомлення, що розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором відбудеться 14.03.2014 о 08 год. 00 хв. (а.с. 107).

14.03.2014 суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштаком К.С. було надіслано копію ухвали від 14 березня 2014 року щодо розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором (а.с. 110).

Окрім цього, суддею при розгляді справи по суті було тричі надіслано судову повістку-повідомлення на адресу ОСОБА_1 та надіслано копію заочного рішення, яку ОСОБА_1 особисто отримала (а.с. 29, 33, 35, 41, 42, 43, 58).

Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо не направлення судових повісток та ухвал суду на її адресу спростовані матеріалами справи та не можуть братися до уваги при вирішенні питання про відвід судді.

Відповідно до підпункту 8 пункту 21 розділу VIII «Положення про автоматизовану систему документообігу суду», затвердженого Рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо заяв та клопотань з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, подані до суду, що розглядав справу.

Порядок вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання регулюється ст. 433 ЦПК України, яка входить до розділу VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», а тому розгляд заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання має проводити раніше визначений суддя, який виносив відповідне процесуальне рішення, з яким пов`язане його виконання.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Щодо доводів ОСОБА_1 з приводу того, що суддя враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, не може розглядати її скаргу, то суд вважає необхідно зазначити, що наразі у провадженні судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 знаходиться заява ТОВ «АНСУ» про поновлення пропущеного стоку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, порядок розгляду якої регулюється ст. 433 ЦПК України, а порядок розгляду скарг регулюється розділом VII ЦПК України.

Згідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, в зв`язку з чим суд передає заяву про відвід судді до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України, який буде розглядати цю заяву про відвід. До вирішення питання про відвід судді суд зупиняє провадження в даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Маштаку К.С. по справі № 436/3116/12 за заявою ТОВ «АНСУ» про поновлення пропущеного стоку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - необґрунтованим.

Зупинити провадження у цивільній справі за заявою ТОВ «АНСУ» про поновлення пропущеного стоку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, до вирішення питання про відвід судді.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за заявою ТОВ «АНСУ» про поновлення пропущеного стоку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України, який буде розглядати заяву про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в частині зупинення провадження в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Маштак