ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1647/19 Справа № 199/8047/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тулс», Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Лівобережжя», ОСОБА_2 , про витребування майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

07 листопада 2016 року Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради з позовом до ОСОБА_1 , треті особа ТОВ «Тулс», КЖЕП «Лівобережжя», ОСОБА_2 , про витребування майна. Просив, витребувати від відповідача на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення № 71-Г, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . (том 1 а.с.2-9).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року позов Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «Тулс», КЖЕП «Лівобережжя», ОСОБА_2 , про витребування майна, - задоволено. Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення № 71Г, що розташоване по АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат (том 2 а.с.189-194).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі (том 3 а.с.13-24).

В порядку ст. 360 ЦПК України від першого заступника прокурора Дніпропетровської області надійшов відзив на апеляційну скаргу. Посилаючись на правомірність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відмовити в задоволені апеляційної скарги (том 3 а.с.95-101).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що нежитлове приміщення перебувало на балансі Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, яке було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 13.09.1991 року.

Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів», яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро. Факт належності об`єктів, зазначених у переліках, що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 територіальній громаді м. Дніпропетровська, встановлено рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 та рішення Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 08.07.2013 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення № 71-Г, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01).

У подальшому, рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011, об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово- експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕП АНД району передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю», у зв`язку з реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов`язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю».

06.08.2012 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району. На час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 ВРЖЕП АНД району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року у справі № 38/5005/6637/2012 ВРЖЕП АНД району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатором ВРЖЕП АНД району призначено арбітражного керуючого Барановського О.В., яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об`єктами комунальної власності, нежитлове приміщення № 71-Г , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу нежитлового приміщення № 71-Г, що розташоване за АДРЕСА_1 , загальною площею 15,8 кв. м., оформлених протоколом № 71 від 27.12.2012, та переможцем яких визначено товариство з обмеженою відповідальністю «ТУЛС».

На підставі протоколу № 71 проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення № 71-Г , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , 31.07.2013 року між ВРЖЕП АНД району та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТУЛС» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 71-Г, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,8 кв. м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 5865, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі.

Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення № 71-Г , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 71-Г, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 15,8 кв. м., оформлених протоколом № 71 від 27.12.2012 та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 5865 від 31.07.2013, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., укладеного між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ «ТУЛС» з відчуження нежитлового приміщення № 71-Г, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 15,8 кв. м.

З урахуванням, положень ч. 4 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6637/2012 є такою, що набрала законної сили.

Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказане нерухоме майно ТОВ «ТУЛС» було відчужено на користь ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу № 3320 від 31.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався нормами ст. 321, ч. 1 ст. 319, ст. 658, ст. 330, 387, 388 ЦК України та виходив із того, що при реалізації спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею останнього, а тому підлягає поверненню у власність територіальної громади м. Дніпро.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (ст.387,388 ЦК України).

У пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2017 року №5 судам роз`яснено, що відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Відповідно до ст. 387 ЦК та ч. 3 ст. 12 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Зважаючи на те, що право власності позивача на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 підтверджується рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 травня 2013 року, вказане нерухоме майно вибуло з володіння Дніпровської міської ради поза її волею, про що свідчить ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року у справі №38/5005/6637/2012 (залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 січня 2017 року), згідно з якою визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення АДРЕСА_1 та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27 грудня 2012 року товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» та визнано недійсним договір купівлі-продажу №5865 від 31 липня 2013 року, укладений між ліквідатором - арбітражним керуючим ОСОБА_3 та TOB «ТУЛС», зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., у суду першої інстанції були всі підстави для задоволення віндикаційного позову на підставі ч.1 ст.388 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до оспорювання фактів, які вже встановлені ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/6637/2012, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 27.07.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин , колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об`єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі, тобто саме з цього моменту почався перебіг строку позовної давності на витребування майна за наслідком визнаного недійсним оспорюваного правочину. До суду з позовом прокуратура звернулася 07 листопада 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: