У х в а л а

13 березня 2019 року

м. Київ

справа №243/9869/17

провадження № 61-2259ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки,

В с т а н о в и в:

21 січня 2019 року ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Так, клопотання ОСОБА_2 суперечить повноваженням суду касаційної інстанції, визначеним статтею 409 ЦПК України, тому що особа просить скасувати ухвалу апеляційного суду, однак не зазначає наслідків розгляду касаційної скарги.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно уточнити вимоги касаційної скарги з урахуванням, передбачених статтею 409 ЦПК України повноважень касаційного суду та надати уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, в касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вказана норма закону закріплює дві категорії справ, за позовні вимоги в яких позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме: за вимоги про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При цьому, законодавство не звільняє особу від обов'язку, щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами, що випливають із трудових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року в справі № 6-1121цс16.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали убачається, що ОСОБА_2 пред'являючи позов просив, зокрема, стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки, який підлягає сплаті судового збору за подачу касаційної скарги.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становить 1 921грн.

Отже, ОСОБА_2 за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 грудня 2018 року необхідно сплатити 384 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 квітня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк