КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7547/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року місто Київ

справа № 756/5561/17-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Тітова М.Ю., повний текст рішення складено 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 травня 2016 року щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 4500 грн. до 1700 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 05 серпня 2000 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказував, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 травня 2016 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2250 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 02 березня 2016 року до їх повноліття.

Зазначав, що на момент ухвалення даного рішення він мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, однак на даний час такої можливості не має, оскільки у березні 2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_1 , яка на час пред`явлення позову до суду була вагітна, є непрацездатною та перебуває на його утриманні.

Зауважував, що він допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами та не працюють, а тому стягнення з нього аліментів у розмірі 4500 грн. призводить до погіршення його матеріального становища

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 травня 2016 року на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 4500 грн. до 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що він дійсно з грудня 2017 року володіє квартирою, але суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ця квартира перейшла йому від бабусі у спадок, з якою він проживав до її смерті в цій квартирі, а не придбав за договором купівлі-продажу.

Вказував, що суд першої інстанції захищає інтереси дітей від першого шлюбу, та не враховує інтереси дитини від другого шлюбу, а також його другої дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Зазначав, що суд не врахував його матеріальне становище та те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки.

Відповідач подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначала, що скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Вказувала, що позивач не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх вимог, які б давали підстави вважати, що його майновий стан значно погіршився, а також враховуючи, що зменшення розміру аліментів призведе до погіршення прав неповнолітніх дітей на достатній рівень їх життя суд правомірно зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову, а отже і відсутні будь-які вимоги щодо зміни даного рішення.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для зменшення розміру аліментів, посилався на те, що з часу призначення аліментів у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки у березні 2017 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , яка на час звернення з даним позовом до суду була вагітна. А вподальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог та не встановлення умов, які могли б бути підставою згідно з ч.1 ст.192 СК України для зміни (зменшення) розміру аліментів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є колишнім подружжям, в яких є двоє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з відповідачем.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грощовій сумі в розмірі по 2250 грн. щомісячно на кожного, починаючи з 02 березня 2016 року до їх повноліття.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом даної норми СК України зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку такої зміни матеріального чи сімейного стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або у нього з'явився додатковий обов'язок утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), тощо.

Згідно з роз`ясненнями, які виклачені у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , від якого вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На час розгляду справи про стягнення аліментів позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець та отримував дохід.

З податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2016-2018 роки вбачається, що доходи останнього становили: 2016 рік - 77153,01 грн., 2017 рік - 32979,41 грн. У 2018 році доходи позивача становили 31662,14 грн., що в середньому становить 2638,51 грн. в місяць.

Доказів отримання позивачем інших доходів матеріали справи не містять.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка є загальнодоступною 08 грудня 2018 року підприємницька діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 була припинена.

Згідно довідки Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості №3543 від 13 грудня 2018 року ОСОБА_1 облікований в Дніпровській районній філії Київського міського центру зайнятості.

Відповідно до довідки ГБК «Лівобережний» №264 від 29 вересня 2018 року, гаражний бокс №238, який належить ОСОБА_1 в оренду не здається та не використовується для зберігання транспортного засобу.

З довідки Державної прикордонної служби України №184/М-14625 від 09 жовтня 2018 року вбачається, що інформації про перетинання державного кордону України позивачем за період з 08 жовтня 2013 року по 07 жовтня 2018 року не виявлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув увагу на зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів після ухвалення рішення суду першої інстанції від 27 травня 2016 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грощовій сумі в розмірі по 2250 грн. щомісячно на кожного, оскільки на час ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь відповідача зазначені вище обставини були відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що позивач у грудні 2017 року набув право власності на квартиру в місті Києві, що може свідчити про покращення його майнового стану, оскільки як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 08 жовтня 2018 року ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 06 червня 2006 року.

При цьому, позивач в апеляційній скарзі вказував на те, що зазначена квартира дісталася йому у спадок від його бабусі ОСОБА_5

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 3 вищезазначеної статті суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року становить - 1689 грн., з 1 травня - 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн.

Колегія суддів враховує, що визначений судом першої інстанції у рішенні від 27 травня 2016 рокурозмір аліментів в сумі по 2250 грн. на кожну дитину є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1013,50 грн).

Матеріали справи не місять доказів достатності (наявності) у позивача заробітку (доходу), який би надавав можливість суду визначити аліменти в мінімально рекомендованому розмірі на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на зміну майнового та сімейного стану позивача, перебування на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, колегія суддів дійшла висновку, що наявні правові підстави передбачені ч.1 ст.192 СК України для зміни розміру аліментів визначених рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 травня 2016 року.

Визнаючи розмір аліментних зобов`язань, колегія суддів враховує вимоги ст.182 СК України.

А відтак, колегія суддів вважає вірним зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 аліментів з 2250 грн. на кожну дитину до 1500 грн. на кожну дитину.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Доводи відповідача про те, що діти окрім школи ще професійно займаються спортом: донька ОСОБА_3 - художньою гімнастикою, а син ОСОБА_4 - греко-римською боротьбою та для заняття в спортивних гуртках діти потребують додаткових витрат на спорядження, спортивне харчування, форму та про те, що донька має хронічне захворювання - міопію з астигматизмом, у зв`язку з чим вона несе додаткові витрати не тільки на підримку зору, але і на придбання щомісячно спеціальних лінз колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат необхідних та/або понесених нею на розвиток здібностей дітей та лікування.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2250 грн. щомісяця на кожного на 1500 грн. щомісяця на кожного, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: