Справа № 309/1893/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів: Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря судових засідань: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про розірвання договору, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» на рішення Хустського районного суду від 25 вересня 2018 року, ухвалене суддею Савицьким С.А.,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» (далі - ТОВ «АЛЛО») про розірвання договору, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовувала тим, що 19.04.2017 нею було придбано термінал марки Samsung модель А5 2017, серійний НОМЕР_1 в магазині побутової техніки «Алло», що знаходиться за адресою: м.Тячів, вул.Незалежності, 36 за 10 999 грн у ТОВ «Алло», що підтверджується квитанцією про купівлю та тимчасовим гарантійним талоном. До цього терміналу їй установлено супутні програми, тому загальна вартість покупки становить 11 937,16 грн. 21.04.2017 у зв`язку з тим, що цей термінал не можливо було увімкнути та він не міг нею використовуватись за призначенням, вона звернулася до магазину і вказала на цю проблему. Після деяких маніпуляцій із цим пристроєм працівником магазину його було запущено. Через декілька днів ситуація повторилася, внаслідок чого вона вимушена була тричі звертатися до ТОВ «Алло» з приводу заміни зазначеного апарату на аналогічний новий або повернення їй коштів. Представники відповідача в усній формі відмовили їй щодо заміни пристрою чи повернення коштів, натомість повідомили, що апарат необхідно відправляти на сервісний центр для обслуговування. Цей апарат залишився в магазині, після чого нею отримано листа, відповідно до якого її повідомили, що у зв`язку з тим, що він має скол та був у використанні їй не можуть повернути кошти. На указаний лист нею надано заяву, відповідно до якої вона просила повернути кошти та зазначила, що жодного сколу на телефоні не було та звідки він з`явився їй не відомо.

Враховуючи наведене вище, вважає, що придбала товар з істотними недоліками, у розумінні визначення наданого в ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому на підставі цього має права, визначені ч.1 ст.8 вказаного закону, а саме розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) товар.

Також вказувала, що зазнала моральної шкоди, що полягала в душевних хвилюваннях, погіршення стосунків з оточуючими й, як наслідок, погіршення її здоров`я. Близькі та оточуючі почали докоряти її, що вона купила неякісний товар. Вона змушена була звертатися до юристів, адвокатів за правовою допомогою та до суду, що також негативно відобразилося на її майновому стані.

За наведених обставин, просила суд розірвати договір купівлі-продажу терміналу Samsung Galaxy А5 2017, серійний НОМЕР_1 від 19 квітня 2017 року, укладений між нею та ТОВ «АЛЛО», стягнути з ТОВ «АЛЛО» на її користь сплачені грошові кошти за вказаним договором купівлі-продажу в сумі 11 937,16 грн та стягнути з ТОВ «Алло» на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Хустського районного суду від 25 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу терміналу Samsung Galaxy А5 2017, серійний НОМЕР_1 від 19.04.2017 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АЛЛО». Стягнуто з ТОВ «АЛЛО» на користь ОСОБА_1 сплачені грошові кошти за термінал у сумі 11 937,16 грн та 1 000 грн моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «АЛЛО» просить скасувати зазначене рішення, як незаконне та необґрунтоване, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Скарга мотивована тим, що у позивачки відсутні законні підстави вимагати розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів за товар, оскільки нею не було погоджено передачу телефону до сервісного центру на діагностику/ремонт, а без висновку сервісного центру про наявність істотного недоліку у товарі вимоги про повернення коштів за нього не можуть бути задоволені. У ТОВ «АЛЛО» відсутнє право на проведення експертизи спірного товару щодо існування істотного його недоліку без письмової згоди позивачки. Оскільки наявність істотного недоліку не була встановлена чи підтверджена висновками компетентних спеціалістів із сервісного центру чи незалежними експертами, тому не може вважатися це доведеним фактом, яке є лише припущенням на підставі якого не може ґрунтуватися доказування по справі. Водночас позивачка не надала доказів того, що товар має дефект, а відтак, не відповідає рівню безпеки, на яку споживач має право розраховувати. ОСОБА_1 не підтверджена наявність шкоди та не надано жодного доказу, підтвердженого спеціалістом, що стан її здоров`я погіршився та після користування телефоном вона мала розлад здоров`я.

У судовому засіданні представник ТОВ «АЛЛО» Кравченко К.П. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, позивача та її представника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пункту 9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із його доведеності.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 у магазині побутової техніки «АЛЛО», що знаходиться за адресою: м.Тячів, вул.Незалежності, 36 було придбано термінал марки Samsung модель А5 2017, серійний НОМЕР_1 вартістю 10 999 грн. До даного терміналу їй було встановлено супутні програми і загальна вартість покупки становила 11 937,16 грн., що стверджується чеком №109156 від 19.04.2017 (а.с.6).

Після придбання товару позивачка неодноразово усно зверталась до магазину «АЛЛО» у зв`язку з тим, що цей термінал не можливо було увімкнути та він не міг використовуватись нею за призначенням. ОСОБА_1 просила замінити зазначений апарат на аналогічний новий або повернути їй кошти. Представник відповідача пропонував їй погодити передачу товару до сервісного центру на діагностику, однак позивачка свою згоду не надала, а просто залишила товар у магазині, відмовляючись його забрати.

Згідно з листа ТОВ «АЛЛО» вих. №18/ОМ від 18.05.2017 убачається, що 15.05.2017 позивачка звернулась до відповідача із заявою про повернення грошових коштів на підставі статті 9 Закону України "Про захист прав споживачів", тобто з вимогою про повернення коштів за товар належної якості. Проте, оскільки телефон був у використанні та мав нетоварний зовнішній вигляд, а саме на корпусі товару були сколи, їй було відмовлено у задоволенні вимог. Пропозицію продавця прийняти товар на діагностику позивачка категорично відхилила. Телефон залишила у магазині без жодних документів, заяв (а.с. 7).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом установленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, у порядку та в строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно з пунктів 12, 15 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Абзацом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Однак, суд першої інстанції у порушення вказаних вище положень закону не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять даних про наявність у товарі - терміналі марки Samsung модель А5 2017, серійний НОМЕР_1 істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця) та не врахував того, що саме споживач повинен підтвердити дефект продукції й дати згоду на проведення експертизи продукції, оскільки у відповідача відсутнє право на передачу у сертифікований сервісний центр чи на експертизу спірного товару для перевірки обставин щодо існування істотного недоліку без письмової згоди позивачки, як покупця.

За цих обставин, місцевий суд дійшов помилкового висновку про доведеність належними, допустимими та достовірними доказами ОСОБА_1 своїх позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів.

Водночас апеляційний суд доходить висновку, що оскільки у задоволенні вимог ОСОБА_1 про розірвання договору і повернення коштів слід відмовити, тому підлягає і до відмови в задоволенні вимога про відшкодування моральної шкоди так як, вона є похідною від указаних позовних вимог про розірвання договору, повернення коштів.

Отже, апеляційний суд уважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю позовних вимог, а апеляційну скаргу ТОВ «АЛЛО» задовольнити.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» - задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від 25 вересня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про розірвання договору, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рушення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя-доповідач :

Судді :