№ 336/9184/14
пр. № 6/336/200/2019
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сапа Андрія Дмитровича про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2019 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом № 336/9184/14, виданого 12.11.2015 року.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, в поданні заявлено про розгляд подання за його відсутності.

Подання розглянуто без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб у відповідності до положень ст. 441 ч. 4 ЦПК України.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.09.2015 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 347544,48 гривень, а також судовий збір.

З доданих до клопотання документів не виявляється можливим зрозуміти яким саме чином державним виконавцем боржнику направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження та виклики, та чи були вони отримані боржником.

Отримавши інформацію про зміну зареєстрованого місця проживання боржника у 2017 році з АДРЕСА_1 державним виконавцем не здійснювався вихід за новим зареєстрованим місцем проживання, а у 2018 році знову здійснено вихід за попередньою адресою.

Також не відповідають дійсності посилання державного виконавця на відсутність у боржника майна на праві власності, адже рішенням суду від 19.09.2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 24.04.2019 року, визнано недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 24 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. та зареєстрований в реєстрі за номером 96.

Ухвалою Верховного суду від 28.05.2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зупинення дії заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2018 року, до закінчення його перегляду в касаційному порядку відмовлено.

Відтак на момент звернення з поданням у ОСОБА_1 мало б бути право власності на житловий будинок, на який ухвалою суду від 30.12.2014 року в якості заходу забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, накладено арешт.

При цьому державний виконавець не обґрунтував яким саме чином обмеження особи у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню рішень суду, тож фактично державним виконавцем ставиться питання про обмеження одного з основоположних конституційних прав людини без обґрунтування підстав.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 353, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сапа Андрія Дмитровича про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк