Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6707/19 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 49 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №295/6707/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 06 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою 30 листопада 2000 року.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 06 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржуваною ухвалою було відмовлено у відкритті провадження за його позовом на підставі ст.186 ЦПК України, у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні докази звернення сторін до органу ДРАЦС про розірвання шлюбу. Вказує, що подружжя має право звернення до органу ДРАЦС, а не обов`язок. Дружина не бажає з`являтися до органу ДРАЦС, він не може надати в суд докази звернення сторін до органу ДРАЦС про розірвання шлюбу, та фактично проти своєї волі повинен перебувати у шлюбі, що суперечить його інтересам і порушує його права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей (неповнолітніх), має право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу, в матеріалах справи відсутні докази, щодо звернення сторін до органу ДРАЦС про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою 30 листопада 2000 року. В позовній заяві зазначав, що дітей від шлюбу немає, він неодноразово пропонував відповідачці розірвати шлюб шляхом подачі заяви до органу ДРАЦС, але відповідачка відмовлялась, а тому він змушений звернутися до суду.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодекса.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, відповідно до ст. 104 СК шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Суд першої інстанції, зазначивши, що справа не може бути розглянута в суді в порядку цивільного судочинства, не звернув увагу, що у випадку відсутності дітей подружжя вправі подати заяву про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, однак, це не є його обов`язком звертатися саме в даний орган і один з подружжя вправі звернутися безпосередньо до суду з позовом про розлучення, що не суперечить ч. 1 ст. 110 СК України.

Крім того, із змісту позовної заяви вбачається, що відповідачка відмовляється розривати шлюб шляхом подання заяви до органів ДРАЦС.

Однак, суд зазначене не врахував та прийшов до передчасного висновку відмовивши у відкритті провадження у справі з посиланням на можливість розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України, тобто через орган ДРАЦС.

Таким чином, судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 06 травня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 11 червня 2019 року.

Головуючий Судді