Справа № 209/1507/19
Провадження № 2/209/952/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.

за участі: секретаря Міханько К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права на приватизацію квартири, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в уточненій редакції якої просить: визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію трикімнатної квартири, житловою площею 40,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, , як орган приватизації, вжити необхідних заходів щодо приватизації трикімнатної квартири, житловою площею 40,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 .

На обґрунтування позову зазначила, що вона зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі яка була видана її батькам, які померли. Ця квартира не приватизована. В лютому 2019 року вона звернулася до відповідача із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , але їй було відомовлено у приватизації квартири через відсутність у наданому нею пакеті документів ордеру на квартиру. Вважає незаконною відмову відповідача у приватизації нею квартири.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Долгов О.О. в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав суду заяву , в якій просить розглядати справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, де також зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглянути цивільну справу в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних і доказів.

Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою померлих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.8), свідоцтвами про смерть ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с. 12, 18).

Згідно ордеру на жиле приміщення № 634 від 03.05.1989 року, виданого за рішенням виконавчого комітету Баглійськї районної ради народних депутатів № 143 від 14.04.1989 року, на склад сім`ї з чотирьох чоловік: ОСОБА_3 , 1949 року народження, ОСОБА_4 , 1957 року народження, ОСОБА_6 , 1984 року народження, та ОСОБА_7 , 1987 року народження, було надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 40,7 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м., що підтверджується архівним витягом Кам`янської міської ради № М-483/02-13 від 03.12.2018 року (а.с. 11), особовис рахунком на квартиру № НОМЕР_4 (а.с.17), технічним паспортом на квартиру ОКП "Дніпродзержинське БТІ" від 05.12.2018 року (а.с. 19-21).

Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї №001047183 від 17.04.2019 року, виданої ТОВ «Абонент ХХІ» (а.с 15), паспорта громадянина україни на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 8) та особового рахунку на квартиру № НОМЕР_4 (а.с.17), на теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована позивач ОСОБА_1 , як наймач квартири.

ОСОБА_1 заверталася із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , але листами заступника директора департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 04.02.2019 року № 05-11/239 та від 20.03.2019 року № 05-11/584 (а.с.9, 10) їй було відмовлено у приватизації квартири, у зв`язку з відсутністю в поданому пакеті документів копії ордера на вказане житлове приміщення, що передбачено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністеррства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 року №396 (зі змінами).

В заявленому позові ОСОБА_1 стверджує, що нею не було використане право на приватизацію житла. На підтвердження цього позивач надала листа ПАТ "Державний ощадний банк України № 564-14/333 від 21.12.2018 року (а.с.13), згідно якого ОСОБА_1 не значиться в списках на отримання житлових чеків за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

У відповідності зі статтею 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Згідно з ч.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатне в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз.

У частині десятій статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України від 04 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону № 500-VI, частина друга статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду").

Однак доказів на підтвердження наявності виключних підстав для відмови позивачу у приватизації матеріали справи не містять та відповідачем не зазначені.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16 грудня 2009 року, встановлюють порядок передачі квартир в приватну власність.

Так, зокрема, наймач повинен звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний в місячний термін з дня одержання заяви прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого, оформити відповідне свідоцтво.

Зазначена процедура передбачена ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до якої приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Відсутність у позивача ордера на квартиру, який надавався її померлому батькові на склад сімї із чотирьої осіб, не може бути підставою для обмеження позивача в праві на приватизацію житла, яке передбачене Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права на приватизацію квартири, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право на приватизацію трикімнатної квартири, житловою площею 40,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, , як орган приватизації, вжити необхідних заходів щодо приватизації трикімнатної квартири, житловою площею 40,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 21 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.