Справа № 288/1733/18
Провадження № 2/288/185/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Мітніцької О.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач) про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якому вказує, що з липня 2013 року по листопад 2013 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем в будинку, який належить її мамі.

Під час спільного проживання вони перебували з відповідачем у близьких (інтимних) стосунках. В серпні 2013 року позивач завагітніла і повідомила про це відповідача. На четвертому місяці вагітності відповідач сказав, щоб вона перервала вагітність. Позивач відмовилась перервати вагітність, у зв'язку з цим відповідач пішов із сім'ї і почав проживати окремо за іншою адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач народила двох дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, повідомила про дану подію відповідача та запропонувала подати відповідну заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Проте відповідач відмовився визнати своє батьківство та подавати заяву до відділу ДРАЦС. Відповідач є біологічним батьком дітей, але заперечує даний факт.

Оскільки відповідач не визнає своє батьківство, запис про батька дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було зроблено у відповідності до вимог статті 135 СК України.

Відповідач проживає за іншою адресою, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На момент пред'явлення позову, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між ними не досягнуто. Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на повному її утриманні.

Позивач просить визнати відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач та її представник в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує, що він батько дітей, згідний сплачувати аліменти, про що подав письмову заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 виданих 04 квітня 2014 року виконавчим комітетом Попільнянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 6, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 7, вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України сформованих 16 листопада 2018 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційні записи про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_2. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Довідкою № 1830 від 19 листопада 2018 року виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області передбачено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом з матір'ю ОСОБА_2, 1985 року народження та знаходяться на її утриманні.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Так, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається з свідоцтв про народження дітей, їх батьком зазначено відповідача, відповідно до вимог ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно частини 4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Частина 5 вказаної постанови визначає, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Як вбачається з пункту 9 даної постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

За положеннями ст.134 Сімейного Кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Пунктами 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 передбачено, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно статті 180, частини першої статті 183 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно статті 183 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Зазначені обставини у їх системному зв'язку та визнання відповідачем позову свідчать, що є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3; Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована поставною Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року); ст. ст. 125, 128, 134, 135, 180, 182, 183, 191, СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести зміни в актовий запис № 6 складеного 04 квітня 2014 року виконавчим комітетом Попільнянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та в актовий запис № 7 складеного 04 квітня 2014 року виконавчим комітетом Попільнянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, вказавши їх батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця села Камянка Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_2, на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 (однієї третини) частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 грудня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця села Камянка Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_2, 704 гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця села Камянка Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, 768 гривень 40 копійок судового збору, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник