Справа № 311/884/19
Провадження № 2/311/496/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 29 серпня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області видав судовий наказ, яким стягнув з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що розмір аліментів, визначений судовим наказом, значно порушує та обмежує не лише його права, а й членів його сім`ї.

На сьогоднішній день у позивача на утримані знаходиться три особи: дружина - ОСОБА_4 , яка в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років та не отримує заробітної плати; малолітня донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, позивач зазначає, що 26 листопада 2018 року його було звільнено з останнього місця роботи та в подальшому він отримав статус безробітного, що суттєво погіршило його матеріальне становище. У зв`язку з відсутністю на ринку праці вакансії за його спеціальністю, він тривалий час не може працевлаштуватися. Погіршення матеріального становища унеможливлює виконання належним чином його обов`язків щодо утримання членів сім`ї, а також виконання інших зобов`язань фінансового характеру, в зв`язку з чим він був вимушений вдаватися до отримання позик та випадкових підробітків.

Враховуючи викладене, позивач просить змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі, з ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму в розмірі 1 100 грн. (з урахуванням щорічної індексації відповідно до закону), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.

В судове засідання позивач не з`явився, проте до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Предметом позову в справі є зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідача, з ј частини до твердої грошової суми в розмірі 1 100,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 серпня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області було винесено судовий наказ та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

17 грудня 2011 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , зареєстрований виконавчим комітетом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис №30, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.16). Від вказаного шлюбу народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.8, 9).

Згідно копії трудової книжки позивача, ОСОБА_1 26 листопада 2018 року звільнено зі служби в Національній поліції (а.с. 10).

Згідно довідки №5 від 25 лютого 2019 року, виданої закладом дошкільної освіти №7 «Ромашка» Костянтинівської міської ради, ОСОБА_4 дійсно знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 30 січня 2019 року по 08 листопада 2021 року (а.с.7).

Відповідно до повідомлення Костянтинівського міського центру зайнятості №03/608 від 01 березня 2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості в якості безробітного з 18 грудня 2018 року по теперішній час (а.с.11).

Згідно довідки, виданої Василівською районною філією Державного центру зайнятості №500 від 07 травня 2019 року, ОСОБА_2 перебуває на обліку, як безробітна у Василівському РЦЗ з 06 грудня 2018 року (а.с.26).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 05 березня 2019 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, щодо перевірки цільового витрачання аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , яка проживає та зареєстрована разом з дитиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , комісією встановлено, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в 4-В класі КЗ «Дніпрорудненська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Талант», забезпечений всім необхідним. Зі слів ОСОБА_2 , на отримані від колишнього чоловіка аліменти на утримання дитини (9 000,00 грн.), вона придбала сину телефон, одяг, взуття, конструктор, вітаміни, продукти харчування, а залишок (3 000,00 грн.) заощадила (а.с.27).

Спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Сімейним кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВСУ від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на викладене та враховуючи, що з часу винесення судом наказу про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів у твердій у частці від заробітку, змінився майновий стан позивача ОСОБА_1 , як платника аліментів, зокрема, у зв`язку з народженням у нього в іншому шлюбі другої дитини ОСОБА_6 , звільнення позивача з роботи, перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного, знаходження дружини позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а також враховуючи особливості розгляду цивільних справ в наказному провадженні, що позбавило позивача надати суду докази на підтвердження його сімейного та матеріального стану, зокрема, наявності іншого шлюбу, від якого він мав на час винесення судового наказу малолітню дитину та ін., що свідчить про зміну сімейного та матеріального стану позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Одночасно, враховуючи обставини справи, зокрема, перебування відповідача ОСОБА_2 на обліку в Василівському районному центрі зайнятості, як безробітної, з 06 грудня 2018 року, самостійного виховання та утримання нею малолітньої дитини, суд зазначає, що зміна сімейного та матеріального стану позивача не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, батьком яких він є, а розмір стягуваних аліментів, на думку суду, повинен бути таким, щоб забезпечував необхідну участь батька в утримання дитини, яка проживає разом із відповідачем ОСОБА_2 , і бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який, на думку суду, має становити 1 500 грн. у твердій грошовій сумі.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України, суд

В И Р И Ш І В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню відповідно до судового наказу Василівського районного суду Запорізької області від 29 серпня 2018 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на стягнення твердої грошової суми в розмірі 1 500,00 грн., щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Повний текст рішення суду виготовлено 13 червня 2019 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко