№ 243/1763/19
Справа № 2/243/959/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Маслової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Словянську Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, про стягнення боргу за кредитним договором, -
ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 05 листопада 2012 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 464471/02-ДК, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік зі строком сплати щомісячних платежів в рахунок повернення кредиту до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним. Зазначив, що свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Натомість відповідач свої обовязки за вказаним договором не виконав і станом на 06 грудня 2018 року сума його заборгованості за кредитним договором становить 26 008 грн. 20 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14 998 грн. 52 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 1 397 грн. 63 коп., інфляційного збільшення заборгованості у сумі 7 822 грн. 51 коп., трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, у розмірі 1 789 грн. 54 коп. В звязку з викладеним позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 26 008 грн. 20 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 грн.
Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 30 січня 2018 року, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що 05 листопада 2012 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою № 464471/02-ДК, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік зі строком сплати щомісячних платежів в рахунок повернення кредиту до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним.
Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 464471/02-ДК від 05 листопада 2012 року, а також виписок по рахункам ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2012 року по 06 грудня 2018 року, долученими позивачем до своєї позовної заяви, вбачається, що станом на 06 грудня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 14 998 грн. 52 коп.
Отже суд приходить до переконання, що в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у сумі 14 998 грн. 52 коп. позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, то суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір проценті в за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 464471/02-ДК від 05 листопада 2012 року, а також виписок по рахункам ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2012 року по 06 грудня 2018 року, долученими позивачем до своєї позовної заяви, вбачається, що станом на 06 грудня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем за відсотками за користування кредитом становить 1 397 грн. 63 коп.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат, то суд керується приписами ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, суд погоджується з розрахунками сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем та долученими до позовної заяви, з яких вбачається, що станом на 06 грудня 2018 року загальна сума трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості за весь період становить 1 789 грн. 54 коп.
Крім цього, з вказаних розрахунків вбачається, що загальна сума інфляційних втрат від суми простроченої кредитної заборгованості за весь період становить 7 822 грн. 51 коп.
Таким чином з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 14 998 грн. 52 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 1 397 грн. 63 коп., інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості у розмірі 7 822 грн. 51 коп., а також три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 1 789 грн. 54 коп.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 921 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273, 280-283, 289 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050, 1056-1, 1054, 1055 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії ВЕ № 083814,
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 25 березня 2019 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3