РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1793/18

пр. № 2/759/935/19

06 червня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

за участю секретаря: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства СП «Партнер», третя особа: Обслуговуючий кооператив "Товариство співвласників "Біличі" про розірвання договору, суд-

в с т а н о в и в :

Позивач у лютому 2018 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.10.2005 р. сторони уклали договір про експлуатацію та обслуговування №713 щодо гаражного боксу АДРЕСА_3 . Відповідач є балансоутримувачем гаражних боксів. 26.07.2017 р. власниками гаражних боксів за вказаною адресою, створено та зареєстровано Обслуговуючий кооператив «Товариство співвласників «Біличі» для експлуатації та обслуговування гаражних боксів. Позивач є членом кооперативу. Позивач зазначає, що потреба в отримані послуг від відповідача відпала, укладений договір не відповідає типовому договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідачем порушено істотні умови договору, відповідач не складає та не направляє позивачу щомісячні розрахунки, в односторонньому порядку змінено щомісячну плату за послуги, в добровільному порядку відповідач не бажає розривати договір, а тому позивач просить в судовому порядку розірвати договір на експлуатацію та обслуговування №713 від 25.10.2005 р., укладений між сторонами.

Ухвалою суду від 13.02.2018 р. відкрито провадження у справі.

30.03.2018 р. до суду надійшов відзив, в якому генеральний директор ПрАТ СП «Партнер» - Телецький В.Т. просив у позові відмовити. Посилаючись на те, що Підприємство є землекористувачем земельної ділянки по АДРЕСА_3 , сумлінно виконає свої обов`язки і вносить плату за користування земельною ділянкою за її цільовим призначенням. Як балансоутримувач і землекористувач Підприємство несе всі витрати по обслуговуванню даної автостоянки та в повному обсязі надає послуги позивачу, проте, останній злісно не сплачує щомісячні платежі за надані послуги, не погоджується з тарифами, які підвищувались у 2008 р., 2011р., 2015 р. та 2017 р.. Проте, позивач з 2005 р. по 2016 р. здійснював оплату за послуги автостоянки, при цьому, позивач не оскаржував умови договору, калькуляцію, тарифи, тощо. Відповідач вважає, що позивачем не наведено обставин неналежного виконання ПрАТ СП «Партнер» своїх обов`язків за даним договором, не вказано підстав для його розірвання (ас. 60-68).

02.10.2018 р. до суду надійшли письмові пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в яких останній спростовуючи доводи у відзиві відповідача вказав, що 24 гаражних бокси були передані органом місцевого самоврядування як комунальна власність на баланс СП «Партнер», проте, з аналізу фінансових документів вбачається відсутність на балансі Підприємства вказаних гаражних боксів та відсутність доказів права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 (ас. 123-131).

Ухвалою суду від 03.10.2018 р. підготовче засідання проведено та завершено, розгляд справи призначено по суті (ас. 169-170).

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи ОК "Товариство співвласників "Біличі" до суду не з`явився. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Судом встановлено, що ПрАТ СП «Партнер» відповідно до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва від 29.07.1996 року №1041 «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на 35, 36, 37 ділянках в 13 мікрорайоні житлового масиву «Біличі» на підставі інвестиційного підрядного договору від 20.03.1997 року №5, укладеного із Головним управлінням капітального будівництва Київської міської державної адміністрації та СП «Партнер» виконані будівельні роботи з будівництва напівпідземних гаражів в 13 мікрорайоні на житловому масиві Біличі на вул АДРЕСА_3 .

Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва від 05.01.1998 року №10 «Про введення в експлуатацію об`єктів житлового та комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва» затверджений акт державної приймальної комісії від 05.01.1998 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 24 машиномісць на дільниці №36 ж/ АДРЕСА_3 та їх експлуатацію покладено на СП «Партнер».

Встановлено, що 27.02.1998 року Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації передало напівпідземні гаражі на 24 машиномісць на баланс СП «Партнер».

Судом встановлено, що рішенням Київської міської державної адміністрації від 18.03.2004 року № 125/1335 було затверджено проект відведення земельної ділянки спільному підприємству «Партнер» для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілі на АДРЕСА_3 , а також було передано спільному підприємству «Партнер», за умови виконання п.17.1 даного рішення, в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку загальною площею 0,28 га для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілі по АДРЕСА_3 за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Таким чином, позивач є землекористувачем, зобов`язаний сплачувати всі податки, передбачені чинним законодавством, а також експлуатаційною організацією, яка в тому числі надає послуги з охорони автостоянок.

Судом встановлено, що 25.10.2005 р. СП «Партнер» та ОСОБА_1 уклали договір на експлуатацію та обслуговування №713, відповідно до відповідно до п. 1.1 якого відповідач бере на себе обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власників в гаражі №11, встановленого на земельній ділянці відведеній СП «Партрнер» на праві довгострокової оренди по вул. Уборевича, 25-а, а власник бере на себе зобов`язання вчасно вносить щомісячні внески за охорону автомобіля та експлуатаційні витрати на умовах договору (а.с. 13).

Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами договору № 713 від 25.10.2005 року на експлуатацію та обслуговування відповідач бере на себе обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі № 11 та обслуговування гаражу встановленого на земельній ділянці відведеній позивачу по АДРЕСА_3 , а власник гаражу ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та на експлуатаційні витрати відповідно до умов п.2.3 договору № 713 від 25.10.2005 року.

Таким чином ПрАТ СП «Партнер» та ОСОБА_1 визначили в договорі свої обов`язки, вартість наданої відповідачем послуги, яка складається з послуг з охорони автотранспорта та експлуатаційних витрат, можливість її зміни, порядок оплати.

Згідно з п.3.1. договору № 713 від 25.10.2005 pоку на експлуатацію та обслуговування відповідач зобов`язаний не пізніше 10 числа кожного місяця вносити грошові внески на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених позивачем розрахунків, у відповідності до п. 2.3. даного договору, з врахуванням змін в нормативній базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок земельного і комунального податку, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що власник зберігає автотранспортні засоби у відповідності до Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №115.

Згідно з п.2.3 договору ОСОБА_1 зобов`язаний вносити внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених розрахунків ПрАТ СП «Партнер» з врахуванням змін в нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, ростом цін на матеріали та ремонт, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони.

Таким чниом, сторони у договорі досягли згоди щодо розміру щомісячних платежів, які є залежними від факторів зазначених в п.2.3 договору. Виходячи із положень договору зміна тарифів на надані позивачем послуги не потребує укладення нової або додаткової угоди.

Встановлено, що Наказом генерального директора ПрАТ СП «Партнер» №88 від 31.07.2015 року у зв`язку із збільшенням витрат на утримання охорони та експлуатацію гаражних боксів у напівпідземних гаражах ПрАТ СП «Партнер» за адресою: АДРЕСА_3 встановлені щомісячні внески на відшкодування витрат в розмірі 700 грн. Розрахований тариф відображений у плановій детальній калькуляції собівартості утримання одного машиномісця станом на 1 серпня 2015 року.

Зазначений наказ не скасований, доводів та доказів щодо необґрунтованості щомісячного платежу позивачем не зазначено та не надано.

Положеннями Закону України «Про ціни та ціноутворення» передбачено встановлення вільних цін і тарифів на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів. Як зазначав відповідач в своїх запереченнях інформація про зміну тарифів у напівпідземному гаражі надається у відповідності до припису п.7. Правил зберігання транспортного засобу на автостоянках за місцем надання послуг.

Суд приходить до висновку, що встановлення в договорі права ПрАТ СП «Партнер» визначати розмір щомісячних платежів, їх можливої зміни та перелік факторів, що впливають на встановлення та зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони відповідає вимогам ч.2 ст.632 ЦК України та п.п.15, 16 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №115, якими передбачено, що плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляються за тарифами, встановленими відповідно до законодавства. На всіх автостоянках плата за довгострокове зберігання транспортного засобу справляється на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу.

Зазначене дає підстави стверджувати, що сторони, укладаючи договір, дійшли згоди про те, що розрахунок вартості послуг проводить позивач, розмір встановленого позивачем тарифу підлягає зміні, що відображається в плановій детальній калькуляції собівартості утримання одного машиномісця, яка є невід`ємною частиною договору.

Представник позивача звертаючись до суду просив розірвати спірний договір, керуючись положенням ст. 652 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

В рамках даного спору ініціатором розірвання договору є ОСОБА_1 (Власник). Згоди обох сторін договору на його розірвання немає.

Таким чином, при вирішенні питання щодо можливості розірвання договору на вимогу Власника підлягають встановленню обставини неналежного виконання СП «Пapтнep» своїх обов`язків по охороні автомобіля та/або істотного порушення СП «Пapтнep» умов договору.

В обґрунтування вказаних обставин позивач та його представник посилаються на те, що потреба в отримані послуг від відповідача відпала, укладений договір не відповідає типовому договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідачем порушено істотні умови договору, відповідач не складає та не направляє позивачу щомісячні розрахунки, в односторонньому порядку змінено щомісячну плату за послуги, в добровільному порядку відповідач не бажає розривати договір. Також, представник позивача зазначає, що з аналізу фінансових документів вбачається відсутність на балансі Підприємства вказаних гаражних боксів та відсутність доказів права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 .

Проте, зазначені вище підстави та аргументи не можуть бути прийняті судом у якості підстав для встановлення обставини неналежного виконання СП «Пapтнep» своїх обов`язків по охороні автомобіля та/або істотного порушення СП «Пapтнep» умов договору з огляду на наступне.

У даному випадку відповідно до умов укладеного між сторонами договору розмір внесків за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати є розрахунковим і може змінюватись на умовах цього договору. Розмір внесків сторони прив`язали до змін в нормативній базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, росту цін на матеріали та ремонт, у тому числі, при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони (п.2.3. Договору).

Таким чином, у даному випадку сторони у самому договорі встановили, що ціна є розрахунковою і встановили критерії її визначення.

Крім того, СП «Партнер», як суб`єкт господарювання, здійснює діяльність з надання послуг із зберігання автотранспортних засобів відповідно до Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках (п.2.1. Договору), затверджених Кабінетом Міністрів України, що не передбачають імперативного обов`язку отримання ліцензії та спеціального дозволу.

З огляду на викладене, ці доводи позивача та його представника про наявність підстав для розірвання договору є неприйнятними.

Доводи представника позивача про наявність у позивача права на розірвання договору у разі зникнення потреби в отриманні послуги відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також є безпідставними, з огляду на наступне.

Позивач вважає за необхідне розірвати договір, оскільки останній не відповідає типовому договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також у зв`язку зі створенням ОК «Бiличi», членом якого є позивач та який забезпечує охорону автомобіля та експлуатацію гаражного боксу.

При цьому, відповідно до положень статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Таким чином, положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не можуть бути застосовані до правовідносин сторін.

Стосовно аргументів позивача про те, що він не має потреби в отриманні послуги від СП «Пapтнep» у зв`язку зі створенням ОК «Бiличi», який забезпечує охорону автомобіля та експлуатацію гаражного боксу, суд встановив наступне.

Відповідно до наявних у справі письмових доказів СП «Партнер» має на балансі та здійснює експлуатацію напівпідземних гаражів на 24 машиномісця на земельній ділянці, переданій товариству у встановленому законом порядку для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів, до створення товариства співвласників та передачі їх на баланс указаному товариству.

Товариство співвласників ОК «ТОВ «Бiличi», є створеним, однак процедура передачі на баланс товариству комплексу напівпідземних гаражів та переоформлення земельної ділянки, землекористувачем якої є СП «Пapтнep» не проведена. Прийняття ОК «ТОВ «Бiличi» за актом приймання від 15.08.2017 на баланс гаражів від власників, не може вважатися проведенням такої процедури, оскільки указані гаражі знаходяться на балансі експлуатуючої організації СП «Пapтнep», яка здійснює їх експлуатацію та сплачує земельний податок.

З огляду на викладене, вимога про розірвання договору у зв`язку з відсутністю потреби в отриманні послуги від СП «Пapтнep», оскільки охорону автомобіля та експлуатацію гаражного боксу забезпечує ОК «ТОВ «Бiличi», є необґрунтованою.

Також є безпідставними доводи позову про зміну істотних умов договору - ціни, яка є надто високою для позивача і на яку останній не погоджувався, також не можуть бути прийняті судом, оскільки, як вже зазначено вище, у даному випадку сторони у самому договорі встановили, що ціна є розрахунковою і встановили критерії її визначення. Тому у суду немає підстав вважати, що збільшення ціни у арифметичній сумі відповідно до змін в нормативній базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, росту цін на матеріали та ремонт, у тому числі, при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони (п.2.3. Договору), є зміною істотних умов договору.

Також, не заслуговують на увагу доводи представника позивача щодо несплати відповідачем земельного податку, посилаючись на лист ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.09.2016 р. № 9688/10/26-57-12-03-38, оскільки вказаний лист не свідчить несплату відповідачем земельного податку, крім того, вказана обставина не може бути підставою для розірвання спірного договору, оскільки.

Враховуючи вищевикладене та досліджені судом матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником всупереч ст. 81 ЦПК України не доведено обгрунтованість заявлених позовних вимог, що дає підстави для відмови в їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 651, 652, 654, 653 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства СП «Партнер», третя особа: Обслуговуючий кооператив "Товариство співвласників "Біличі" про розірвання договору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: