Справа № 265/831/19
Провадження № 2-н/265/54/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Костромітіна О.О., ознайомившись із заявою Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуги централізованого водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В :

11 лютого 2019 року КП «МВУ ВКГ», в особі представника Ростовського Г.О., звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 35 287,41 гривень, за період з 19 жовтня 2010 року по 01 січня 2019 року.

Дослідивши судовий наказ та додані до нього документи, приходжу до переконання про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач просить стягнути заборгованість з боржника за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 35 287,41 гривень, за період з 19 жовтня 2010 року по 01 січня 2019 року, тобто заявлена вимога про стягнення заборгованості за період, який перевищує позовну давність.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 зазначеної Постанови Пленуму ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Виходячи з викладеного, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, суддя зауважує, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Маріупольське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі вказаного судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена 28 травня 2019 року.

Суддя