Справа № 490/5472/18
н/п 2/490/2746/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

І. Вступна частина

07 червня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Подзігун Г.В., за участю секретаря судових засідань Нірши Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ІІ. Описова частина

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, житловою площею 31 кв. м., загальною площею 54,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він фактично проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку проживала його родичка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у 2007 році перенесла важку хворобу - інсульт і, в результаті цього, потребувала опіки і піклування. Оскільки ОСОБА_2 не мала власних дітей позивач поселився з нею щоб допомагати по господарству та доглядати за нею. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, єдиною спадкоємицею було її рідна сестра - ОСОБА_3 , яка не заперечувала проти того, що позивач продовжив проживати у вищевказаному житловому будинку. За такого, з березня 2008 року позивач постійно проживав у зазначеному житловому будинку та утримував його за власні кошти.

Як зазначає позивач, 01.12.2012 року ОСОБА_3 склала заповіт на його ім`я, відповідно до якого заповіла йому вищевказаний житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, проте оформити спадщину після її смерті позивач не зміг у зв`язку з відсутністю в померлої документа, що посвідчує право власності на спірний житловий будинок. За такого, оскільки, позивач проживає у спірному житловому будинку з 2008 року, добросовісно та безпосередньо користується нерухомим майном, доглядає за будинком, утримує його, робить поточний ремонт та сплачує всі платежі, вважає, що в нього є всі правові підстави для набуття права власності на вищевказаний житловий будинок.

Представник відповідача подав відзив по позов, позовні вимоги не визнав у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник якого відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Тобто, позивач недобросовісно володів майном, оскільки знав про існування заповіту та посилаючись на нього просить суд визнати за ним право власності на чуже нерухоме майно. Крім того, позивачем не доведено факту наявності родинних відносин з спадкодавцем, який він зазначає в позовній заяві.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 05.07.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 08.04.2019 року з Першої миколаївської державної нотаріальної контори було витребувано інформацію щодо звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , 10.08.2013 року та копії матеріалів спадкових справ; з КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» - інвентаризаційну справу на будинок АДРЕСА_1 , для огляду в судовому засіданні; з сектору соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - інформацію щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

18.04.2019 року від Першої миколаївської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла копія спадкової справи ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомлення про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться на зберіганні у приватного нотаріуса - Власової С.Я., а спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за даними алфавітних книг спадкових справ 2006-2019 рр. та інформаційної довідки зі спадкового реєстру у Першій миколаївській державній нотаріальній конторі не заводилась. Додатково зазначено, що всі документи нотаріальної контори, алфавітні книги спадкових справ по 2005 рік включно передано до Державного нотаріального архіву у Миколаївській області.

Ухвалою суду від 23.04.2019 року у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу - Власової С.Я. було витребувано копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; з Державного нотаріального архіву Миколаївської області копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

24.05.2019 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

28.05.2019 року на адресу суду надійшло повідомлення від Державного нотаріального архіву Миколаївської області про те, що за наслідками перевірки факту заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , було встановлено відсутність інформації щодо її заведення.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі.

Враховуючи заяви учасників судового розгляду, суд вважає за можливе розгляд справи провести за їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи документів.

ІІІ. Мотивувальна частина

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належав померлій ОСОБА_2 та померлому ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Вказана інформація підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.06.2008 року, виданого адміністрацією Центрального району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.11.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Миколаївської області (актовий запис - №4814), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18). Як була встановлено, спадкова справа після його смерті не заводилась (а.с. 145).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 11.02.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис - №797) (а.с. 19).

21.02.2008 року її сестра - ОСОБА_3 звернулася до Першої Миколаївської нотаріальної контори з заявою, в якій повідомила, що приймає всю спадщину після смерті ОСОБА_2 (а.с. 101).

Згідно наданих приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу - Власовою С.Я. матеріалів, 01.12.2011 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого житловий будинок з усіма прилеглими до нього прибудинковими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу -Кутовим Р.Д. (а.с. 139).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , повторно виданим 25.01.2014 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис - №3239) (а.с. 20).

16.06.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу - Власової С.Я. з заявою, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок (а.с. 138).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2017 року, приватним нотаріусом - Власовою С.Я. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що ним не було надано нотаріусу оригіналу документа, що посвідчує право власності на спірний будинок (а.с. 142).

Судом досліджено витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2019 року згідно якого житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_2 та померлому ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності(а.с. 150-151). Вказані відомості підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи на спірний будинок, що були надані суду КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Особовий рахунок № НОМЕР_4 у ПАТ «Миколаївобленерго» на споживання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 , з яким укладено договір про користування електричною енергією № 1101166 (а.с. 8).Крім того, як було встановлено, між позивачем та ТОВ «Валан» укладено договір №401926 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (а.с. 9).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сусідом. Проживає у спірному будинку з 2007 року, після того як захворіла ОСОБА_2 він в`їхав до будинку щоб доглядати за нею та допомагати їй. Постійно став проживати за вказаною адресою за декілька місяців до смерті ОСОБА_2 , тобто приблизно з листопада 2008 року. Підтвердила, що зараз позивач проживає в будинку зі своєю сім`єю постійно та відкрито.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що його город межує з городом позивача, тобто вони з ним сусіди. Підтвердив, що позивач почав проживати в спірному будинку з 2007 року, спочатку доглядав свою тітку - ОСОБА_2 , після її смерті продовжував жити у спірному будинку разом з дружиною та донькою. Також повідомив, що за вказаною адресою проживає постійно, відкрито, робить поточні ремонти в будинку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що позивач - її син, коли в його бабусі ОСОБА_2 стався інсульт - він заселився в спірний будинок, з 2008 року проживає там постійно разом з дружиною та донькою, робить поточні ремонти та сплачує комунальні послуги.

Згідно з висновком про вартість об`єкта оцінки, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_9 ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 54,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , становить 127 680 грн. (а.с. 6).

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Частина 1 статті 4 ЦПК України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1 статті 5 ЦПК України: здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 13 ЦПК України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 статті 19 ЦПК України: суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 статті 15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 2 статті 15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 статті 16 ЦК України: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пункт 1 частини 2 статті 16 ЦК України: способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Частина 1 статті 316 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 статті 317 ЦК України: власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 328 ЦК України: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 1 статті 344 ЦК України: особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пункт 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова): відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Пункт 13 Постанови: можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

ОЦІНКА СУДУ

На підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 264 ЦПК України).

Позивач добросовісно вважав, що спірний житловий будинок є спадковим майном після смерті ОСОБА_3 і він може бути його власником.

Позивач протягом всього часу володіння майном був впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Спору щодо даного нерухомого майна немає.

Про факт відкритого, добросовісного та безперервного володіння житловим будинком понад 10 років свідчать оформлення документів на обслуговування електричної енергії з позивачем як споживачем послуг ПАТ "Миколаївобленерго" та укладення договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів з ТОВ «Валан». Також поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є сусідами позивача, підтверджується, що ОСОБА_1 постійно проживає за вказаною адресою, користується будинком в цілому та здійснює за ним догляд. Крім нього в будинку проживає його дружина та донька.

Суд вважає, що позивачем доведено наявність необхідних підстав для набувальної давності, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2008 року, тобто понад 10 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За такого, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ІV. Резолютивна частина

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_5 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок, житловою площею 31 кв. м., загальною площею 54,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.06.2019 року.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН