Провадження № 2/522/3862/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

За участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 який діє в інтересах малолітніх дітей з інвалідністю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про захист конституційних прав дітей з інвалідністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 липня 2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про захист конституційних прав дітей з інвалідністю, та просить: визнати місце в дворі будинку забороненим для паління та зобов?язати встановити наочну інформацію про заборону паління.

Позивач посилається на те, що він проживає із сім?єю в квартирі АДРЕСА_1 . Під вікном кухні його квартири та єдиним вентиляційним каналом санітарного вузла систематично відбувається паління цигарок, в результаті чого квартира наповнюється токсичними продуктами цього паління, що спричиняє шкоду здоров?ю неповнолітніх доньок позивача, які є дітьми-інвалідами.

Будь-які звернення позивача до поліції та органів місцевого самоврядування з приводу вжиття дій щодо заборони паління цигарок під вікном позивача, позитивних результатів не надали, в зв?язку з чим ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків в позові.

26 липня 2018 року позивачем недоліки усунуті.

Провадження у справі відкрито 31 липня 2018 року та встановлено загальний порядок розгляду справи.

17 жовтня 2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю та посилається на те, що в повноваження відповідача не входить облаштування подвір?я будинку де мешкає позивач табличками про заборону паління, а отже відповідач є не належним. Також, позивачем не наведено доказів порушення його прав, а позовні вимоги про відведення місце під паління цигарок не ґрунтуються на законі.

30 жовтня 2018 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить визнати місце у дворі будинку АДРЕСА_2 , та куди виходять усі вікна та двері, а також вентиляційний канал з вказаної квартири, забороненим для паління; зобов?язати комунальне підприємство жилого-комунальний сервіс «Порто-Франківський» встановити наочну інформацію, яка складається із графічного знаку про заборону куріння та тексту такого змісту: «Куріння заборонено!» під виходом єдиного вікна кухні та вентиляційної системи (у однаково віддаленому від них місці) санітарного вузлу квартири 43, а саме біля сходів, що ведуть до вказаної квартири на висоті два метри від планової відмітки землі двору дому номер 10 по вулиці Велика Арнаутська, з придбанням вказаної наочної інформації за власний рахунок КП ЖКС «Порто-Франківський» з подальшим прийняттям такої таблички на баланс КП ЖКС «Порто-Франківський» за сумою, що була на неї витрачена.

26 листопада 2018 року позивач подав заперечення на відзив, в яких зазначив, що перелік видів діяльності, які здійснює відповідач, не є вичерпним. Також, чинним законодавством України заборонені будь-які дії, які порушують права інших осіб, а право на охорону здоров?я, гарантовано Конституцією України.

Ухвалою суду від 19 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 який діє в інтересах малолітніх дітей з інвалідністю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про захист конституційних прав дітей з інвалідністю, з тих підстав, що предмет спору по даній справі не можна вважати відсутнім як і неможна вважати відсутніми правовідносини між сторонами, а рішення суду по іншій справі не може вважати таким, що ухвалене судом з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, так як дана справа має зовсім інший склад сторін.

01 квітня 2019 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з?явився, надав заяву, якою позов підтримав, просив задовольнити повністю та провести судове засідання за його відсутності.

Представник відповідача, який сповіщений про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з?явився, будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, суду не надав.

Суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявним в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом зі своєю сім?єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Зокрема, разом з позивачем в квартирі проживають дві його неповнолітні доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Кожна з доньок позивача є дитиною-інвалідом, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 13.07.2016 року на ОСОБА_2 та посвідченням серія НОМЕР_2 від 26.09.2014 року на ОСОБА_3

З наданих суду доказів, вбачається, що квартира позивача розташована на другому поверсі вказаного будинку, при цьому вхід до квартири та вікно кухні квартири розташовані поруч, та виходять в двір будинку, де, як встановлено судом та не заперечено відповідачем систематично відбувається паління цигарок сусідами та іншими мешканцями будинку.

З цього приводу позивач протягом 2015-2017 років неодноразово звертався до органів поліції, прокуратури, депутатів міської ради, міському голові та відповідача, з вимогами відреагувати на порушення правил паління у невстановлених місцях та обладнання входу до його квартири відповідною табличкою, яка б інформувала про заборону куріння у вказаному місці.

Однак, враховуючи продовження випадків паління цигарок під вікном його квартири та відсутність реагування відповідача на вимогу обладнати вказане місце інформативними табличками про заборону куріння, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» (далі Закон), основним завданнями цього Закону є, зокрема, удосконалення профілактичних, просвітницьких заходів, спрямованих на попередження та зменшення куріння тютюнових виробів чи інших способів їх вживання, а також забезпечення захисту людини від шкідливого впливу тютюнового диму на робочих і в громадських місцях.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, для цілей цього Закону наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, а саме громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З наданих суду доказів, вбачається, що вказане позивачем місце двору будинку АДРЕСА_3 , під вікном кухні квартири позивача є громадським місцем.

Відповідно до ст. 5 цього Закону, основними напрямами державної політики щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення є, зокрема, здійснення комплексу заходів для охорони здоров`я населення від шкідливого впливу тютюнового диму, попередження початку куріння тютюнових виробів, обмеження їх вживання, насамперед серед дітей та молоді.

Відповідно до ст.9 цього Закону, органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, зокрема, контролюють виконання відповідних програм щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення; сприяють вирішенню питань фінансового та матеріально-технічного забезпечення заходів і робіт, спрямованих на обмеження вживання тютюнових виробів, а також зменшення їх шкідливого впливу на здоров`я населення, у тому числі щорічно при формуванні відповідних бюджетів.

Відповідно до ст. 13 цього Закону, забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів, зокрема у під`їздах житлових будинків.

У місцях та закладах, де куріння заборонено, має бути розміщена наочна інформація, яка складається із графічного знака про заборону куріння та тексту такого змісту: "Куріння заборонено!".

Крім того, відповідно до ст.175-1 КУпАП, куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, нормами чинного законодавства України, в рамках державної політики щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, встановлено заборону вживання тютюнових виробів в громадських місцях, до яких, з огляду на системне тлумачення вказаних норм, можна віднести і територію місця двору будинку АДРЕСА_3 , під вікном кухні квартири позивача та вентиляційний канал з вказаної квартири, що визначає необхідність розміщення там наочної інформації, яка складається із графічного знака про заборону куріння та тексту такого змісту: "Куріння заборонено!".

Оскільки, комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», відповідно до свого статуту, який затверджено рішенням Одеської міської ради №1430-VII, створене Одеською міською радою, як органом місцевого самоврядування, з метою управління житловим фондом у тому числі з метою надання послуг та проведення робіт, пов?язаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового фонду, благоустрою територій (п.2.2. Статуту), а перелік видів діяльності комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» не є вичерпним (п.2.4 Статуту), суд вважає, що на дане комунальне підприємство покладається, в тому числі, і забезпечення державної політики щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, шляхом здійсненням комплексу заходів для охорони здоров`я населення від шкідливого впливу тютюнового диму, попередження початку куріння тютюнових виробів, обмеження їх вживання, насамперед серед дітей та молоді, а тобто, зокрема і визнання відповідного місця у дворі будинку забороненим для паління у разі такої потреби та встановлення відповідної наочної інформацію, яка складається із графічного знаку про заборону куріння та тексту такого змісту: «Куріння заборонено!».

При цьому, відповідно до ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, державою забезпечується у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав осіб з інвалідністю, яка ратифікована Законом України № 1767-VI від 16.12.2009 року «Про ратифікацію Конвенції про права осіб з інвалідністю і Факультативного протоколу до неї», держава вживає усіх необхідних заходів для забезпечення повного здійснення дітьми з інвалідністю всіх прав людини й основоположних свобод нарівні з іншими дітьми. В усіх діях стосовно дітей з інвалідністю першочергова увага приділяється вищим інтересам дитини.

При цьому, суду надано докази вкрай негативного впливу на здоров?я особи так званого «пасивного куріння», що підтверджено листом Департаменту охорони здоров?я ОМР від 29.07.2015 року на ім?я позивача та докази вкрай негативного впливу тютюнового диму на організм дитини, що підтверджено листом Дитячої міської поліклініки №3 ДОЗ ОМР від 03.08.2017 року.

За таких обставин, на переконання суду, є всі підстави вважати, що подальше систематичне паління цигарок у дворі будинку АДРЕСА_3 позивача АДРЕСА_4 , та куди виходять усі вікна та двері, а також вентиляційний канал з вказаної квартири, ставить під загрозу стан здоров?я неповнолітніх дітей-інвалідів позивача, чим порушує їх основоположні права, гарантовані міжнародним Конвенціями та Конституцією України, а тому ці порушення мають бути усунуті, а відповідно, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у цій чатсині.

При цьому, суд вважає необгрунтованими вимоги позивача щодо встановлення відповідачеві обов?язку придбати відповідну наочну інформацію за власний рахунок КП ЖКС «Порто-Франківський» з подальшим прийняттям такої таблички на баланс КП ЖКС «Порто-Франківський» за сумою, що була на неї витрачена, так як ця діяльність стосується використання коштів та формування майна підприємства, що має відбуватися відповідно до вимог статуту КП ЖКС «Порто-Франківський» і не є предметом спору по даній справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який мав бути сплачений позивачем при подачі позовної заяви, однак не був сплачений у зв?язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 який діє в інтересах малолітніх дітей з інвалідністю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про захист конституційних прав дітей з інвалідністю задовольнити частково.

Визнати місце у дворі будинку АДРЕСА_2 , та куди виходять усі вікна та двері, а також вентиляційний канал з вказаної квартири, забороненим для паління.

Зобов?язати комунальне підприємство жилого-комунальний сервіс «Порто-Франківський» встановити наочну інформацію, яка складається із графічного знаку про заборону куріння та тексту такого змісту: «Куріння заборонено!» під виходом єдиного вікна кухні та вентиляційної системи (у однаково віддаленому від них місці) санітарного вузлу квартири 43, а саме біля сходів, що ведуть до вказаної квартири на висоті два метри від планової відмітки землі двору дому номер 10 по АДРЕСА_3 Арнаутська.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з комунального підприємства жилого-комунальний сервіс «Порто-Франківський» (, адреса: м. Одеса, вул.. Л.Толстого, 5) на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 червня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

10.06.2019