Справа № 182/1825/19
Провадження № 2/0182/1730/2019
29.05.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Тихомирова І.В. розглянувши у порядку спрощеного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 лютого 2017 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 1 500,00 доларів США, про що відповідач у присутності свідків власноручно написав боргову розписку та зобов`язався повернути кошти до 28 лютого 2017 року.
Однак в обумовлений сторонами строк та до цього часу відповідач не виконав своє зобов`язання та не повернув борг, тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу у розмірі 1500,00 доларів США, що за курсом НБУ гривні до долару США станом на 19 березня 2019 року - 27,131890 грн., становить 40 697,84 грн., інфляційні витрати у розмірі 10 289,28 грн., а також 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 2 505,00 грн., а разом 53 492,12 грн.
Відповідач ОСОБА_2 про розгляд даної справи був повідомлений у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Однак відповідач відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило.
Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що відповідач 18 лютого 2017 року взяв у позивача ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 1500,00 доларів США.
На підтвердження боргових зобов`язань ОСОБА_2 надав позивачу власноручно написану у присутності свідків розписку від 18 лютого 2017 року, в якій підтвердив факт отримання в нього коштів в сумі 1500,00 доларів США та зобов`язався повернути їх до 28 лютого 2017 (а.с.7). Оригінал даної розписки був оглянутий судом та знаходиться в матеріалах справи.
Однак у строк обумовлений сторонами та на час розгляду справи, відповідач не повернув позивачу борг.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, день прострочення платежу 28 лютого 2017 року.
За період з 28 лютого 2017 року по 19 березня 2019 року (день звернення до суду з даним позовом) індекс інфляції за весь час прострочення відповідачем боргу складає 10 289,28 грн. (десять тисяч двісті вісімдесят дев`ять грн. 28 коп.)
Кількість прострочених днів за період з 28 лютого 2017 року по 19 березня 2019 року становить 749 днів та три проценти річних від простроченої суми за вказаний період складає 2505,00 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ять грн. 00 коп.).
Отже, загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боргу, а також трьох відсотків річних від простроченої суми становить 53 492,12 грн. (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто дві грн. 12 коп.).
Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач не виконав своє зобов`язання та не повернув позивачу борг, суд вважає, що дана сума в розмірі 53 492,12 грн. (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто дві грн. 12 коп.) підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у примусовому порядку.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,263-265,280, ст. 526, 625, 1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договором позики в сумі 40 697,84 грн. (сорок тисяч шістсот дев`яносто сім грн. 84 коп.) що є еквівалентом 1500,00 доларів США, виходячи з офіційного курсу долара США по даним НБУ 27,131890 грн. станом на 19 березня 2019 року, інфляційні витрати за весь час прострочення в розмірі 10 289,28 грн. (десять тисяч двісті вісімдесят дев`ять грн. 28 коп.) та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2505,00 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ять грн. 00 коп.), а разом до стягнення 53 492,12 грн. (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто дві грн. 12 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст судового рішення складено 29 травня 2019 року.
Суддя: І. В. Тихомиров