Справа № 373/969/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Керекези Я.І.,

за участі секретаря судових засідань Домантович О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 373/969/17 за позовом

ОСОБА_1 до Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

представник позивача ОСОБА_3 ,

представник третьої особи ОСОБА_4 ,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом і просили визнати за кожним із них в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину житлового будинку (загальна площа 93,70 кв.м., житлова площа 56,00 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Також просили визнати право власності за кожним із них на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх чоловік і батько ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Оскільки позивачі після смерті спадкодавця фактично вступили у володіння та управління спадковим майном, то вважаються такими, що прийняли її в порядку ст.549 ЦК Української РСР. Нотаріус відмовив позивачам в отриманні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв`язку з тим, що у будинку разом із спадкодавцем була зареєстрована його донька ОСОБА_7 , яка не вчинила жодної дії, що свідчить про прийняття нею спадщини. Крім того ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа після її смерті не заводилася. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачам було відмовлено в зв`язку з тим, що ними не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дану земельну ділянку в даний час неможливо у зв`язку із смертю її власника.

02 червня 2017 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 30 червня 2017 року було призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 10 жовтня 2017 року провадження у справі було зупинене до залучення для участі у справі правонаступника (-ів) ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 13 березня 2019 року провадження по даній цивільній справі було поновлено.

Ухвалою від 30 липня 2019 року було залучено до участі у даній справі в якості позивача ОСОБА_1 , як правонаступника (спадкоємця) померлої ОСОБА_5 .

07 жовтня 2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач зазначив, що ооскільки він є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_5 , то просить визнати за ним право власності на частку спадкового майна після померлого ОСОБА_6 , на яку претендувала його мати

Представник відповідача Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник відповідача Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не направив. Представник відповідача ОСОБА_8 в підготовчому судовому засідання позовні вимоги визнав частково. Вважав, що третя особа ОСОБА_2 також має право на частку у спадщині після померлого ОСОБА_6

Третя особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. В підготовчому судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 зазначав, що позов підлягає задоволенню частково з врахуванням його права на 1/2 частину спадкового майна.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мисайлівка Богуславського району Київської області помер ОСОБА_6 (а.с.15).

Після його смерті Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 33 (а.с.19).

Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно:

- на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 298422 від04 квітня 2001 року (а.с.27);

- на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_6 встановлено свідоцтвом про право власності на житло, виданим 24 січня 1994 року Фондом комунального майна Переяслав-Хмельницького району (а.с.28). Співласниками є ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи № 33, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися Дорогань ОСОБА_9 і ОСОБА_1 . (а.с.68-90).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 28 січня 1969 року ОСОБА_6 уклав шлюб із ОСОБА_5 , про що зроблений актовий запис № 4 (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про народження батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 (а.с.76).

Постановою № 100/02-31 від 07 березня 2017 року нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку нотаріусом було відмовлено в зв`язку з тим, що на день смерті спадкодавця з ним у будинку була зареєстрована донька ОСОБА_7 , яка спадщину прийняла, але юридично її не оформила (а.с.25).

Згідно відповіді Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області № 34-1014-99.2-4733/2-16 від 06 грудня 2016 року зареєструвати та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи (а.с.26).

Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов № 17 від 04 березня 2017 року, складеного депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області Кононом А.А., в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані:

- ОСОБА_5 , 1948 року народження;

- син ОСОБА_1 , 1973 року народження, який фактично проживає за місцем реєстрації з 28 жовтня 1994 року по теперішній час;

- донька ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка проживала за вищезазначеною адресою з 22 квітня 1997 року по 30 травня 1997 року. Фактично з 1997 року до моменту смерті проживала на території Російської Федерації (а.с.18).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_6 (а.с.17).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області (а.с.16).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2006 року від 12 вересня ОСОБА_10 і ОСОБА_7 було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.20).

Згідно довідки Комунального закладу Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» № 01-14/381 від 12 травня 2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , навчався у закладі з 02 квітня 2001 року по 01 вересня 2006 року, вибув на подальше навчання до Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди (а.с.21-23).

Відповідно до інформації Комунального закладу Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» № 01-14/380 від 12 травня 2017 року (а.с.24) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , навчався у закладі з 02 квітня 2001 року по 01 вересня 2006 року, проживав у гуртожитку. За ОСОБА_2 зберігалося житло за адресою: АДРЕСА_1 .

У протоколі засідання Київської психолого-медико-педагогічної консультації № 750 від 22 березня 2001 року зазначено, що в сім`ї одна дитина, батьки розлучені, мати перебуває у розшуці, батько проживає з іншою сім`єю, неповнолітній судом відібраний у батька. Хлопчик виховується у баби, де йому не було створено належних умов для проживання та виховання, відбувалися постійні конфлікти ОСОБА_11 з дорослими.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08 серпня 2017 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області (а.с.105).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 07 березня 2017 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області Ткаченком О.А. (реєстровий номер 311), відповідно до якого вона заповідала все своє майно ОСОБА_1 (а.с.107).

Свідок ОСОБА_12 показав, що є сусідом померлого ОСОБА_6 Його донька ОСОБА_13 періодично їздила на заробітки до Москви.

Свідок ОСОБА_14 показав, що є кумом ОСОБА_1 Спілкувався з ним із дитинства. Його сестра ОСОБА_13 у будинку не проживала, приходила в гості. Вона їздила в Москву на заробітки. Батько позивача помер у 2002 році. ОСОБА_15 не було. Вона жила в будинку перед смертю 2-3 роки.

Суд приймає до уваги подані сторонами докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що спадкодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються положеннями Цивільного кодексу Української РСР та Цивільного кодексу України , тому суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місто, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як передбачено ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, інший з подружжя та батьки померлого.

Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, причому ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

В силу вимог ч.ч.1, 4 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом.

Відповідно до п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про Державний земельний кадастр №3613-VI від 07 липня 2011 року „ до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України та п.10 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємцями за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 були дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_7

Дружина померлого ОСОБА_5 та син ОСОБА_1 прийняли спадщину після померлого ОСОБА_6 , подавши відповідні заяви нотаріусу.

Донька спадкодавця ОСОБА_7 фактично спадщину прийняла в порядку, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, але юридично її не оформила.

При цьому суд не приймає доводи позивача та його представника щодо втрати нею права постійного проживання в зв`язку із перебуванням в іншій країні, внаслідок чого вона була позбавлена права на спадкування за законом в першу чергу, оскільки вони спростовуються показами свідків та матеріалами справи: ОСОБА_7 була зареєстрована в спадковому будинку, зі слів самого ж позивача поїхала до Росії на заробітки, але час від часу приїздила, перед смертю проживала в будинку постійно. Дані обставини підтвердили і свідки. ОСОБА_7 не усувалася від права на спадкування.

Таким чином, суд вважає, що тимчасова відсутність особи за місцем свого постійного проживання в зв`язку з перебуванням на заробітках не може розцінюватися, як втрата особою її постійного місця проживання та втрата права на спадкування за законом першої черги.

Отже ОСОБА_7 була спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 , прийняла спадщину у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.). Причому не отримання нею свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її права на спадщину, оскільки отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов`язком спадкоємця.

Спадкоємцем ОСОБА_7 є її син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину у встановлені строк та порядок.

08 серпня 2017 року померла позивач ОСОБА_5 , спадкоємцем якої за заповітом є позивач ОСОБА_1 та який є правонаступником померлого позивача в розумінні ст. 55 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на частину спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 з врахуванням належності такого права і третій особі ОСОБА_2 , та беручи до уваги процесуальне правонаступництво ОСОБА_16 та його право на спадщину за заповітом після смерті позивача ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст.328, 374, 1216, 1217, 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст.125 ЗК України, керуючись ст. ст. ст.ст. 10,12, 13, 19, 80, 81, 141, 211, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 право власності на 1/9 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 право власності на 1/9 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , спадщину на яку було прийнято нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,508 га, яка знаходиться на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,508 га, яка знаходиться на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, спадщину на яку було прийнято нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідач Переяслав-Хмельницька міська рада, місце знаходження: вул. Богдана Хмельницького, 27/25, м. Переяслав-Хмельницький Київської області.

Відповідач Гайшинська сільська рада, місце знаходження: с. Гайшин, Переяслав-Хмельницький район, Київська область.

Третя особа ОСОБА_2 , проживає по АДРЕСА_1 .

Складення рішення в повному обсязі вчинено 18.10.2019.

Суддя: Я. І. Керекеза