Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3303/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Казидуб О. Г.

при секретарі Зайцевій О. І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 липня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 107. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею з дня свого народження, нею утримується та виховується. З лютого 2019 року вони з відповідачем сімейних та подружніх стосунків не підтримують, так як спільне життя з ним не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства і виховання дитини. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю у них не виникає. Збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим.

Також, зазначає, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин , відповідач не в повній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їхнього малолітнього сина, через що постійну допомогу їй надають її батьки.

Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і продовжувати до досягнення сином повноліття; судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2019 року справа була передана судді Шипович В. В.

11 травня 2019 року суддю ОСОБА_4 було відраховано зі штату суду у зв`язку із призначенням на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2019 року справа передана судді Казидуб О. Г.

23 травня 2019 року ухвалою суду було відкрито загальне позовне провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Також, вказала, що просить суд залишити їй прізвище ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08 липня 2009 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія НОМЕР_1 ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 107.

При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2 , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами про розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Також, згідно свідоцтва про народження (Серія НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції) ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . В графі «батько» вказаний ОСОБА_2 .

В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Угоду про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого неповнолітнього сина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свого сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття.

Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду (17 квітня 2019 року) і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 768,40грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. А тому, на підставі ст.. 141 ЦПК України, сума судового збору в розмірі 768,0 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 га користь позивача ОСОБА_1

Також з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 80 коп., згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 56, 80, 105, 110, 112, 180-182, 191 СК України, ст.ст.3, 4, 12,13, 76, 81, 89, 133, 200, 206, 263, 264 , 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 08 липня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровського району м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 107.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище теперішнє ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН № уродженця с.Мошни,Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2019 року та продовжувати до повноліття дитини.

Рішення в частині щомісячного стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 червня 2019 року

Головуючий: О. Г. Казидуб