Справа № 134/1531/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2019 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого - судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника третьої особи- служби у справах Томашпільської РДА: Ярош О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Своїм позовом до суду ОСОБА_4 просила винести рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Вказала, що з відповідачем зареєструвала шлюб, який було розірвано рішенням Томашпільського районного суду від 24.01.2013.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З часу розірвання шлюбу, тобто з 2013 року вона одна утримує та виховує малолітню доньку. Шлюб уклала в друге з ОСОБА_7, якого малолітня донька ОСОБА_6, вважає батьком.

Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дитини і батьківських обов'язків щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, передбачених ст. 150 СК України, не виконує і взагалі не цікавиться життям доньки, не сприяю засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створює умов для її нормального розвитку. Будь-якої допомоги на утримання дитини не надає.

Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток їхньої доньки ОСОБА_6, її навчання, підготовку до самостійного життя, не надає матеріальну допомогу.

На засіданні органу опіки та піклування відбувся розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні до його малолітньої доньки. Встановлено, що батько дитини долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, з донькою не спілкується. Враховуючи інтереси дитини комісія зробила Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки позбавлення батьківських прав є захистом прав дитини.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився 26.02.2019 та 18.03.2019, причина неявки суду невідома, однак надіслав відзив по справі де просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки усі висновки які є в справі, тобто класним керівником Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназія, депутатом Яришівської сільської ради, зроблені без спілкування особисто з ним і не можуть бути належними та допустимими доказами. Він не ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується квитанцією. Також не було доведено, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків та веде аморальний спосіб життя, не встановлено, обставини, які є беззаперечними підставами для позбавлення батьківських прав.

Представник органу опіки та піклування Тмашпільської РДА в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що на засіданні комісії, яке було 25.02.2019 був присутній відповідач та позивач. Відповідач ОСОБА_5 підтвердив, що бачився з донькою декілька разів, однак комісія не побачила в нього наміру приймати участь у вихованні дитини, тому дійшли висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав.

Вислухавши позивача та її представника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Томашпільського районного суду від 24.01.2013 (а.с. 6).

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Встановлено, що з 2013 року відповідач лише один раз спілкувався з дитиною і це було в 2013 році, оскільки відповідач протилежного не довів. Фактично дитина проживає в сім'ї разом з матір'ю ОСОБА_4, вітчимом - ОСОБА_7 та сестрою - ОСОБА_9, що підтверджується довідкою (а.с.8), вихованням дитини займаються мати та вітчим, а батько ОСОБА_5 жодного разу не відвідував школу, не приймає участь у спілкуванні з дитиною та її фізичному, духовному розвитку (а.с.7) Відповідно до частини п'ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Представник органу опіки та піклування Тмашпільської РДА в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що на засіданні комісії, яке було 25.02.2019 був присутній відповідач та позивач. Відповідач ОСОБА_5 підтвердив, що бачився з донькою декілька разів, однак комісія не побачила в нього наміру приймати участь у вихованні дитини, тому дійшли висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, за що проголосували 12 чоловік.

05 лютого 2019 року ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області, було залучено в якості третьої особи. Яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Томашпільську району державну адміністрацію в особі служби у справах дітей Томашпільської РДА.

Згідно висновку органу опіки та піклування Томашпільської РДА № 01-01-34/456 від 25.02.20019 про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав через неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с. 83), батько дитини не приймає участі у вихованні та утриманні своєї доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя, не спілкується зі своєї дочкою.

Вирішуючи даний спір суд враховує наступне.

Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки ОСОБА_6, її підготовку до самостійного життя, не надає матеріальну допомогу. Винність відповідача в ухиленні від виконання батьківських обов'язків прослідковується саме в його бездіяльності, інертності та байдужості до дитини. Про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків свідчить також його свідома неявка до суду, який розглядає справу про позбавлення батьківських прав. Відповідачем жодним чином не доведено, що з часу розірвання шлюбу він вживав заходів, які були б направлені на спілкування з дитиною, що він піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, спілкувався з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; сприяв засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; виявляв інтерес до її внутрішнього світу; створював умови для отримання нею освіти.

Оскільки, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6 вважає за батька вітчима ОСОБА_7, тому позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої дочки знайшов своє підтвердження, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Ст. 150 СК України передбачені обов'язки по вихованню та розвитку дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей являється підставою для позбавлення батьківських прав.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 164-166 СК України, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

ПозовОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах заінтересована особа: Служба у справах дітей Крижопільської РДА про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок витрат понесених по оплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: