Справа № 308/649/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

за участю секретаря судового засідання Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.09.2018 року.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.09.2018 року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 20.12.2017 року має заборгованість в розмірі 12 784,37 грн., яка складається з наступного: 914,81 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1610,10 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9174,49 грн. пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 584,97 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання на адресу реєстрації місця проживання судових повісток рекомендованим поштовим відправленням та публікуванням оголошень на сайті суту про виклик до суду. Поважність причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзив) не подав. Крім того інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Ужгородського міськрайонного суду в мережі Інтернет на веб-сайті судової влади.

На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Про заочний розгляд справи 18.03.2019 року постановлено ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши надані сторонами докази, з'ясувавши всі обставин справи та відповідні їм правовідносини, суд доходить наступних висновків.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.09.2018 року згідно якої отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), підтверджується підписом у заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, керуючись законодавством України, ПАТ КБ «ПриватБанк» пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг». Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком клієнтам.

При укладені договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.2.4, 1.1.3.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п.2.1.1.12 Договору.

На підставі п.2.1.1.12.2 в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

У разі, якщо в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.п. 1.1.3.2.9 Договору. Відповідно до п. 1.1.2.1.5 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5. Договору неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов'язань за даним договором.

Підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за тратами клієнта здійсненими після її підвищення, що дає можливість клієнту у разу незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів банку» на час порушення зобов'язання та може змінюватись у відповідності до п.1.1.3.2.3 Договору.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, визначений тарифами. Однак будь-яких тарифів, погоджених та підписаними обома сторонами позивачем до матеріалів не надано, суду не надано жодних підтверджень щодо узгодженого сторонами розміру таких штрафів, а посилання в позові на штрафи в розмірі 500 грн. + 5 відсотків від суми позову, жодним пунктом, доданим до позову витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не передбачено, тому суд вважає такі штрафи необгрунтованими.

Згідно п.1.1.7.11 Договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п. 1.1.7.43 Договору його дія закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Отже, на підставі наявних матеріалів справи судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» (яке в подальшу перейменовано на АТ "ПриватБанк") і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12 Умов і правил надання банківських послуг картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні картки. Після закінчення строку дії відповідна картка продовжується на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії).

Для здійснення грошових операцій за кредитним договором банк видав відповідачу кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком її дії до квітня 2014 року, кредитну картку № НОМЕР_3 зі строком її дії до грудня 2012 року, кредитну картку № НОМЕР_4 зі строком її дії до травня 2016 року, кредитну картку № НОМЕР_5 зі строком дії до серпня 2018 року.

Даний факт підтверджується банківською випискою по картковому рахунку, довідкою про видані кредитні картки.

Відповідач зобов'язувався повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним.

Банк свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором т в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належно не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню у розмірі 9174,49 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного, та крім того, враховує, що згідно з розрахунку слідує, що банком нараховано на загальну суму заборгованості (на заборгованість по тілу кредиту та відсоткам, і на заборгованість за нарахованою пенею) і заборгованість по судовим штрафам, що не передбачено умовами договору.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається в день нарахування відсотків за кредитом.

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Договору передбачен6о і вид відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Договору, є штраф в розмірі, який встановлений тарифами. А з наданого суду розрахунку слідує, що позивач нарахував штрафні санкції і на заборгованість за кредитом і за відсотками, і одночасно й на нараховану пеню, та розмір таких штрафів визначено у сумі, яку не доведено в судовому засіданні, та не надано жодного документа на підтвердження саме такого розміру штрафних санкцій.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень,закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за штрафами, як такий, що не відповідає доданим до позову умовам кредитного договору та, крім того, покладає на відповідача подвійну відповідальність за одне й те ж порушення.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині заборгованості та стягнення з відповідача штрафів.

Таким чином, суд вважає доведеним, що загальний розмір заборгованості, що виник у відповідача у зв'язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними станом на 20.12.2017, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею та штрафами складає 2524, 91 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 914,81 грн., та 1610,10 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Даний розмір заборгованості суд вважає доведеним та обґрунтованим, виходячи з принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, та у зв'язку за відсутністю заперечень та будь-яких інших розрахунків, наданих суду, або доказів на спростування наданого позивачем розрахунку.

Крім того, суд вважає, що позивачем доведено та обґрунтовано, неналежне виконання зобов'язання за договором відповідачем, та застосування в зв'язку з цим пені за неналежне виконання обов'язків за договором.

Поряд з цим, при вирішенні питання стягнення розміру пені суд враховує положення ч.3 ст. 551 ЦК України. Згідно з вимогами зазначеної норми, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом указаної норми, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, тобто зменшити розмір штрафних санкцій через не співмірність із розміром основного зобов'язання. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду.

З розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості за тілом кредиту становить 914,81 грн., а розмір пені нараховано у сумі 9174,49 грн., тобто така пеня перевищує основну суму боргу більше як в десять разів, тому, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, та зменшити розмір пені до 914,81 грн., тобто, до суми тіла кредиту.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 3439,72 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 914,81, заборгованість за процентами за користування кредитом - 1610,10 грн., заборгованість за пенею - 914,81 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду.

Враховуючи, що позовні вимоги заявлено в розмірі 12 784,37 грн., а задоволено в розмірі 3439,72 грн., що складає 26,91%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам - у розмірі 474,15 грн.

На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 610, 611, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 76, 89, 263-265, 274-279, 280-283, 289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_6) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за договором № б/н від 24.09.2008 року в розмірі 3439,72 грн. (три тисячі чотириста тридцять дев'ять гривень 72 коп.), з яких: заборгованість за тілом кредиту 914,81 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 1610,10 грн., та заборгованість за пенею 914,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_6) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) судовий збір розмірі 474,15 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А. Тхір