справа № 408/1241/18-ц
провадження № 2/408/348/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд у складі:

головуючого-судді: Кускової Т.В.

при секретареві: Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області, місце знаходження: вул. Центральна, 52, смт. Станиця Луганська, Луганська область, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй та її чоловіку, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Станично-Луганської селищної ради Луганської області № 15 від 22 березня 2017 року було змінено адресу земельних ділянок на яких знаходиться вказане домоволодіння, де розташовані житловий будинок та літня кухня.

Літню кухню було реконструйовано під одноповерховий одноквартирний житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , але до отримання Декларації про готовність до експлуатації її чоловік помер, у зв`язку з чим не встиг зареєструвати право власності на Ѕ частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та на Ѕ частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після реконструкції. Свою Ѕ частину на вказане майно позивач зареєструвала у встановленому законом порядку та звернулася до Центру надання адміністративних послуг Станично- Луганської РДА для державної реєстрації права власності на іншу Ѕ частину, але отримала відмову.

Звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності у порядку спадкування вона не може, оскільки чоловік не встиг зареєструвати право власності.

У зв`язку з наведеним просить суд визнати за нею право власності на:

Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: А-1 житловий будинок; а - веранда; З, И - сарай; Л - вигрібна яма; К - душ; У-убиральня; № 2, 4 - огорожа; № 6 - водопровід; № 7 - каналізація, загальною площею - 93,9 кв.м., житлова - 64,9 кв.м.;

Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: В-1 житловий будинок; в - ганок; Г - погріб; Е - вигрібна яма; № 1 - колодязь; № 2, 4 - огорожа; загальною площею - 23,2 кв.м., житлова - 15,8 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в заяві адресованій суду просить розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглядати справу за відсутності представника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30.06.2017 Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 205, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно зі Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 23.09.1959 позивач ОСОБА_1 була дружиною померлого ОСОБА_2 (а.с.4).

З довідки Станично-Луганської селищної ради №4669 від 23.10.2017 вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.02.1979 до 28.06.2017. На день смерті та на протязі 6 місяців після його смерті, за цією адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно Свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння від 11.09.1985 року, зареєстрованого у реєстрі за № 159, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках належало домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8), що також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (домоволодіння) (а.с.9-12).

Рішенням виконавчого комітету Станично-Луганської селищної ради Луганської області № 8 від 05 жовтня 2016 року було поділено земельну ділянку співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на окремі земельні ділянки по 0,0471 га кожна та присвоєно їм адресу (а.с.13).

Рішенням виконавчого комітету Станично-Луганської селищної ради Луганської області № 47/31 від 22 грудня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та обєднання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Рішенням виконавчого комітету Станично-Луганської селищної ради Луганської області № 15 від 22 березня 2017 року було змінено адресу земельних ділянок на яких розташований житловий будинок та літня кухня (а.с.15).

Літню кухню було реконструйовано під одноповерховий одноквартирний житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 25 липня 2017 року (а.с.17-19).

Із позову вбачається, що ОСОБА_2 помер до отримання зазначеної вище Декларації, а тому не встиг зареєструвати право власності на Ѕ частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та на Ѕ частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після реконструкції.

Право власності на Ѕ житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94140631 від 10 серпня 2017 року, зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.26).

Також за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на Ѕ житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_3 від 10 серпня 2017 року (а.с.27).

Згідно технічного паспорта від 12.06.2017 на житловий будинок АДРЕСА_2 , його вартість складає 86406 грн.(а.с.20-22).

Згідно технічного паспорта від 12.06.2017 на житловий будинок АДРЕСА_2 , його вартість складає 104132 грн (а.с.23-25).

Як вбачається з рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно від 20 лютого 2018 року №39764957 та №39765933, позивач ОСОБА_1 зверталася до Центру надання адміністративних послуг Станично- Луганської РДА для державної реєстрації права власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та на Ѕ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але отримала відмову.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №55810441 від 10.04.2019, сформованої державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п.п. 6,7,9 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127: державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком; для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав; під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника.

Проте, особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в зв`язку з чим втратив свою правоздатність.

Таким чином, позивач як спадкоємець, не може отримати правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання, що, в свою чергу обмежує права позивача, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: А-1 житловий будинок; а - веранда; З, И - сарай; Л - вигрібна яма; К - душ; У-убиральня; № 2, 4 - огорожа; № 6 - водопровід; № 7 - каналізація, загальною площею - 93,9 кв.м., житлова - 64,9 кв.м.;

Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: В-1 житловий будинок; в - ганок; Г - погріб; Е - вигрібна яма; № 1 - колодязь; № 2, 4 - огорожа; загальною площею - 23,2 кв.м., житлова - 15,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. В. Кускова