Номер провадження 2-о/754/148/19
Справа №754/2300/19
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Касян А.Р.

за участі заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулись до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 16.07.2005 року між ними було зареєстровано шлюб. За час перебування в шлюбних відносинах ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_4 . Малолітній син зареєстрований та проживає за місцем реєстрації матері - ОСОБА_2

З початку 2016 року між ними почались непорозуміння через що спільне життя стало неможливим. З цього часу спільне господарство між заявниками не ведеться, спору про спільне майно немає. Заявники проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.

Заявники мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, у зв`язку із цим шлюбні відносини були фактично припинені на початку 2016 року. Заявники, вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

Вказано, що між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини, того з батьків, хто проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину, про що укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплату аліментів на дитину від 21.01.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Омельчук О.І. та зареєстровано в реєстрі за №24.

Посилаючись на викладені обставини справи, просять суд розірвати шлюб.

Ухвалою Деснянського районного суджу м. Києва від 15 лютого 2019 року відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.17).

Заявник - ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, просив розірвати шлюб.

Заявник - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в яких вимоги підтримала та просила свою заяву задовольнити.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

В силу ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексуУкраїни подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 16 липня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №799. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - «ОСОБА_1», дружини - « ОСОБА_2 » (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №717, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, де в графі батьки записано: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с.5).

Заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_1 дійшли згоди з приводу виховання, проживання та утримання їх дитини ОСОБА_4 .

Так, 21 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Омельчук О.І., зареєстровано в реєстрі за №24 (а.с.13).

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору.

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву подружжя та обставини, що викладені в заяві, про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і тому може бути розірваним.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Керуючись положеннями ст. ст.110,109 СК України, ст. ст.10-13,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя- задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 липня 2005 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №799, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: