Справа № 702/131/19
Провадження №2/702/144/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

07 червня 2019 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н. В.

за участю секретаря судових засідань: Ясінської О.А.

сторони не з`явились,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (стягнення страхового відшкодування).

Підставою звернення до суду із позовом вважає те, що між ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (надалі-позивач) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 106940 (надалі-Договір), предметом якого є страхування автомобіля «NISSAN LEAF», д.р.н. НОМЕР_1 .

23.12.2016 у м. Київ, Саксаганського, 27 трапилась ДТП за участю застрахованого автомобіля «NISSAN LEAF», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (далі-потерпілий) та автомобіля «SCANIA IRIZAR», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (далі-відповідач).

Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

До позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору.

Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 2 972,28 грн.

На адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплатного страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повністю проігноровано та жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку з боку відповідача не було здійснено.

Станом на 04.02.2019 сума страхового відшкодування відповідачем не погашена та становить 2 972,28 грн.

Отже, позивачу як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань- деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд може обирати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 16.09.2016 по справі №6-725пс16; постанові ВСУ від 20.01.2016 по справі № 6-2808пс15; постанові ВСУ від 14.02.2018 № 754/1114/15-ц.

З посиланням, в обгрунтування позову на ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 511, 636, 979, 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України просять стягнути з відповідача на їх користь суму в якості страхового відшкодування у розмірі 2 972,28 грн., судові витрати.

Ухвалою суду від 06.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду 12.04.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду 29.05.2019 у справу залучено третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта».

Відповідач відзив до суду не надіслав.

У судове засідання представник ПАТ «СК «ПЗУ України» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечують проти винесення заочного рішення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (за зареєстрованим місцем проживання). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання представник ПАТ «НАСК «Оранта» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 223 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами.

07 червня 2019 року, відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 10.02.2017 у справі №752/486/17, провадження №3/752/903/17 встановлено, що ОСОБА_1 23.12.2016 о 15 год. 15 хв. в м.Києві, по вул.Саксаганського,25, керуючи транспортним засобом Sсania д.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечний інтервал та допустив зіткнення із автомобілем Nissan д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило технічні пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху (а.с.14). Доказів на спростування своєї вини ОСОБА_1 не надав.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача у її вчиненні не потребує доказування, оскільки встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для спірних правовідносин.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року №85/96-ВР (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі Закон №85/96-ВР) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Дробак Анлімітед КО», як власника «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована позивачем Страхова компанія «ПЗУ Україна» згідно з договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №106940 від 28.03.2016 (а.с.6).

Згідно довідки №213394 про дорожньо-транспортну пригоду від 28.01.2017 №2042-2/41/11-2017, судом встановлено, що внаслідок вчиненої з вини відповідача ОСОБА_1 23.12.2016 дорожньо- транспортної пригоди автомобіль марки «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження ( а.с. 12-13).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу марки «Sсania» д.н.з. НОМЕР_2 , на день дорожньо-транспортної пригоди забезпечувалась полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 0401138 укладеного з ПАТ НАСК « Оранта» (а.с.12-13).

Відповідно до страхового акту №UA039/L24/03 від 10.07.2017 та розрахунку страхового відкшодування до страхового акту №UA039/L24/03 розмір страхового відшкодування становить 2 972,28 грн (а.с.16, 17).

Відповідно до платіжного доручення №23209 від 12.07.2017 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатила ТОВ «ОКСІ ТАКСІ» страхове відшкодування (а/м Nissan, АА 58 26 НОМЕР_3 ). Без ПДВ, дог. АМ 106940 в сумі 2 972,28 грн. (а.с.15).

17.07.2018 ТДВ «Інтер-Ріск Україна», яке на підставі договору доручення № 1 від 05.05.2009 вчиняє дії від імені ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 132).

Листом № 09-02-07/5923 від 17.08.2018 ПАТ «НАСК «Оранта» повідомило про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про виплату страхового відшкодування. Тобто, відмовлено у здійснені виплати страхового вдшкодування, у зв`язку із пропуском строку подання заяви про страхове відшкодування, відповідно до п.37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2004 ( далі Закон № 1961-ІV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 29 Закону № 1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.27 Закону №85/96-ВР та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Пунктом 37.1.4 ст. 37 Закону № 1961-ІV визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи правові висновки викладені у Постанові від 04.07.2018 року Верховного Суду Великої Палати у цивільній справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Оскільки, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (страховик) виплатило страхувальнику (потерпілому) страхове відшкодування, вина відповідача доведена у судовому порядку, доказів на її спростування відповідачем не надано, станом на дату розгляду справи сума страхового відшкодування не виплачена, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню із відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Приватного Акціонерного Товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" суму в якості страхового відшкодування у розмірі 2972 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят дві) гривні 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «ПЗУ Україна", , р/р НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 62.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження: вул. Здолбунівська,7-Д, м.Київ, 02081.

Суддя: Н. В. Мазай