Ухвала

03 червня 2019 року

м. Київ

справа № 583/1435/17

провадження № 61-9130ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Сумського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ майна подружжя, стягнення компенсації Ѕ частини понесених витрат на придбання, утримання, збереження та поліпшення нерухомого та рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про реальний поділ майна подружжя і просила виділити їй майна на загальну суму 89 527,34 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Сумського апеляційного суду від 28 березня 2019 року рішення Охтирського міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року залишено без змін.

Питання щодо судового збору вирішено не було.

Додатковою постановою від 25 квітня 2019 року вирішено питання щодо судового збору, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 049, 25 грн.

20 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Сумського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову становить 89 527,34 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що з 01 січня 2019 року складає 1921,00 грн, а тому справа є малозначною в силу вимог закону .

Сумським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на рішення Охтирського міськрайонного суду від 10 грудня 2018 року справу визнано малозначною та розглянуто у порядку спрощеного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки в касаційній скарзі не наведено обставин, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України давали б підстави для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, прийнятого у зазначеній малозначній справі, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Сумського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ майна подружжя, стягнення компенсації Ѕ частини понесених витрат на придбання, утримання, збереження та поліпшення нерухомого та рухомого майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук