ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Херсон

справа № 658/2054/15-ц

провадження № 22-ц/819/226/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:ВейтасІ.В.,
Приходько Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Терещенка О.Є. від 18 квітня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (далі ПрАТ «УАСК АСКА») звернулося до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 07 травня 2013 року на автошляху Одеса-Мелітополь відповідач, керуючи автомобілем "Хонда CR-V", номерний знак НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем "Мітсубіші", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілю заподіяно механічні пошкодження.

Автомобіль "Мутсубіші" було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів № 3120220 від 05 жовтня 2012 року. Випадок було визнано страховим та на виконання умов договору страхування транспортного засобу, згідно висновку автотоварознавчого дослідження, позивач виплатив своєму страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 68 564,42 грн.

Цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано сертифікатом "Зелена картка" від 28 квітня 2013 року, виданого ЗАТ Страхова компанія "Двадцать первый век", м. Санкт-Петербург.

13 вересня 2013 року МТСБУ було відшкодовано ПрАТ "УАСК АСКА" 50 000,00 грн. на підставі того, що ліміт відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів складає 50 000,00 грн.

Оскільки відповідач, як винна особа у скоєні ДТП, відмовився відшкодувати ПрАТ "УАСК АСКА" різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою з підстав, передбачених ст.1194 ЦК України, позивач просив суд стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь 18 564,42 грн. (68 564,42 - 50 000 = 18 564,42 грн.) на відшкодування виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу, а також судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року позов задоволено. Вирішено: стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ "УАСК АСКА" в рахунок відшкодування виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу 18 564,42 грн.; стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ "УАСК АСКА" судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ "УАСК АСКА", вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що постановлено з порушенням норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, розглянути справу по суті у відповідності з процесуальними вимогами та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а також стягнути додатково з відповідача на його користь усі витрати, понесені у зв`язку з подачею заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами та апеляційної скарги.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 31 травня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ПрАТ "УАСК АСКА" коштів в рахунок відшкодування виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена сума коштів визначена як різниця між фактично понесеним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає стягненню з відповідача, як з особи, винної у скоєнні ДТП.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом першої інстанції, що 07 травня 2013 року на автошляху Одеса-Мелітополь сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби "Хонда CR-V", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та "Мітсубіші", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 травня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у зазначеному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності і свою вину визнавав у повному обсязі.(а.с.32).

Автомобіль "Мітсубіші", який належить ОСОБА_2 , був застрахований за договором страхування транспортного засобу № 3120220 в ПрАТ "УАСК АСКА", що підтверджується відповідним договором від 05 жовтня 2012 року (а.с.6-10).

Випадок було визнано страховим та на виконання умов договору страхування транспортного засобу, на підставі страхового акту, позивач сплатив своєму страхувальнику - ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 68 564,42 грн. (а.с.24,25,26-31).

Розрахунок страхового відшкодування здійснено на підставі висновку № 191/13 автотоварознавчого дослідження (а.с.15-23).

Згідно витягу зі звіту по банківській виписці від 13 вересня 2013 року, МТСБУ було виплачено ПрАТ "УАСК АСКА" регламентну виплату - страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., на підставі того, що ліміт відповідальності за договором страхування складав 50 000,00 грн. (а.с.33,34,35)

ПрАТ "УАСК АСКА" надсилало відповідачу лист з пропозицією добровільно відшкодувати заподіяний збиток, проте лист повернувся позивачу у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с.36-37).

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За правилами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі наведеного, оскільки страховиком ПрАТ "УАСК АСКА" виплачено страхове відшкодування страхувальнику ОСОБА_2 в розмірі 68 564,42 грн., із яких 50 000,00 грн. було відшкодовано позивачу Моторним (транспортним) страховим бюро України в межах ліміту відповідальності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою повинна бути стягнута із відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції, застосувавши до спірних правовідносин вимоги ст.ст.993, 1191 ЦК України, обґрунтовано стягнув із відповідача на користь позивача збитки в межах фактичних витрат, право на стягнення яких страховик отримав, виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Проте, доводи апеляційної скарги ПрАТ "УАСК АСКА" про те, що судом першої інстанції, в порушення норм цивільного процесуального закону, розглянуто справу без належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, колегія суддів вважає обґрунтованими. Так апелянтом зазначено, що з ціллю примусового виконання заочного рішення суду від 18 квітня 2016 року, у зв`язку з фактичним проживанням відповідача ОСОБА_1 на території Російської Федерації, в суд було направлено клопотання про визнання та дозволу примусового виконання цього рішення. Ухвалою Бєлгородського обласного суду Російської Федерації від 12 квітня 2017 року ПрАТ "УАСК АСКА" було відмовлено у задоволенні такого клопотання з тих підстав, що в суді встановлено факт зміни з 12 квітня 2010 року місця реєстрації відповідача, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , а у зв`язку з цим визнано неналежним виклик ОСОБА_1 у Каховський міськрайонний суд Херсонської області та порушення прав відповідача. Зазначені обставини фактично унеможливлюють виконання заочного рішення суду, що порушує права та законні інтереси ПрАТ "УАСК АСКА", як позивача у справі, та позбавляє його права на примусове виконання рішення суду.

Так, як вбачається з матеріалів справи, провадження по даній справі судом першої інстанції було відкрито 03 червня 2015 року (а.с.40).

25 червня 2015 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області направлено компетентному суду Російської Федерації доручення про вручення документів та здійснення окремих процесуальних дій, а саме вручення позовної заяви та ухвали про відкриття провадження відповідачу ОСОБА_1 та повідомлення про дату розгляду справи (а.с.47-48).

У січні 2016 року стало відомо про результати виконання судового доручення. Зазначене доручення не вдалося можливим виконати, оскільки місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , не встановлено. Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ОСОБА_1 вибув в м. Бєлгород (а.с.61-67).

Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом першої інстанції матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 з 12 квітня 2010 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.101-102).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ухвалою суду від 01 листопада 2018 року було постановлено здійснити окреме доручення компетентному суду Російської Федерації щодо вручення ОСОБА_1 копій процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанції, а також проведення необхідних процесуальних дій у вигляді допиту ОСОБА_1 щодо визнання чи заперечення ним доводів позовної заяви та апеляційної скарги з наданням додаткових пояснень щодо предмету позову (на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, 1993 року) (а.с.157-161).

Відповідно до наявних в матеріалах справи підтвердження про вручення документів та протоколу судового засідання Свердловського районного суду м. Бєлгород від 12 лютого 2019 року вбачається, що судове доручення Херсонського апеляційного суду виконано, а саме судом відповідачу вручено: копію позовної заяви з доданими до неї документами, копію заочного рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року; копію апеляційної скарги; копію ухвали Апеляційного суду Херсонської області про відкриття апеляційного провадження від 02 березня 2018 року; копію ухвали Херсонського апеляційного суду про здійснення окремого доручення та зупинення провадження у справі від 01 листопада 2018 року . На поставлені судом апеляційної інстанції питання відповідач надав відповіді, зокрема, пояснив, що не він заперечує проти заявлених позовних вимог, він був присутнім в суді в м. Каховка, на всі питання судді пояснення давав, більше доповнити нічого не може, доводи апеляційної скарги не визнає, з позовом не погоджується, рішенням було відмовлено в позові.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Херсонського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року було визначено, що оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у даній справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, її розгляд судом апеляційної інстанції буде здійснюватися без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. Зазначену ухвалу відповідачем ОСОБА_1 отримано особисто, про що свідчить підтвердження про вручення документів (а.с.176).

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством України та міжнародним договором, та був допитаний компетентним судом Російської Федерації в порядку судового доручення та, користуючись своїми процесуальними правами, повідомив суд апеляційної інстанції про своє ставлення до змісту позовних вимог та апеляційної скарги.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь ПрАТ "УАСК АСКА" коштів в порядку регресу.

Проте, згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Таким чином, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції процесуальних норм щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, рішення суду підлягає скасуванню з підстав, визначених п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення позовних вимог

У відповідності до ст.141 ЦПК України зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ "УАСК АСКА" підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем під час сплати судового збору у сумі 779,52 грн. (а.с.4, 98, 138).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 498 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» задовольнити.

Заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в рахунок відшкодування виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу 18 564,42 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» судові витрати в сумі 779,52 грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: І.В.Вейтас

Л.А.Приходько