ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/243/19 Номер провадження 22-ц/814/2524/19Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Одринської ТВ.,

суддів: Карпушина Г.Л., Панченка О.О.

за участю секретаря судових засідань Ряднини І.В.

за участю учасників справи позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання заяви про скасування заповіту недійсною

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 11 липня 2019 року

в с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради, ОСОБА_1 , в якому просив визнати недійсною заяву ОСОБА_2 від 11.08.2016р. про скасування заповіту, складеного нею посвідченого Василівською сільською радою Чутівського району Полтавської області 20.05.2016р. за реєстровим номером 24. Позов обґрунтовано тим, що оспорювана заява про скасування заповіту не містить відомостей про місце та час її складання, та відомостей про посвідчення її посадовою особою органу місцевого самоврядування, як це передбачено ст. 1251, ч.7 ст.1254 ЦК України та ст. 57 Закону України «Про нотаріат». А тому, на думку позивача, має місце порушення вимог щодо форми та посвідчення цього документа.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 11 липня 2019 року в за доволенні позову ОСОБА_1 до Василівської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання заяви про скасування заповіту недійсною - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того,заява про скасування заповіту складена з порушенням вимог щодо її форми та правил посвідчення. Крім того, місцевим судом враховано, що заява про скасування заповіту не є правочином та не може бути визнана недійсною на підставі ст. 215 ЦК України, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оспорювана заява не відповідає вимогам діючого законодавства. Зокрема, заява ОСОБА_2 не містить відомостей про місце та час її складання та про посадову особу, якою посвідчено вказану заяву. Крім того, вказав, що справжність підпису на заяві повинна бути нотаріальна засвідчена., а тому вважає, що вказана заява може бути визнана недійсною, оскільки вона є одностороннім правочином.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,20.05.2016р. ОСОБА_2 складено заповіт, за яким усе майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла своєму сину ОСОБА_1 . Зазначений заповіт посвідчений сільським головою Василівської сільської ради Чутівського району Полтавської області Ярошенко Л.В., зареєстрований в реєстрі за №24 / а.с. 14 т.1/

11.08.2016 року ОСОБА_2 подано на адресу сільського голови Василівської сільської ради заяву про скасування її заповіту під реєстровим номером 24 від 20.05.2016р./ а.с. 15 т.1/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.08.2017 р, виданого Виконавчим комітетом Васильівської сільської ради Чутівського району Полтавської області / а.с.10/.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкова справа на майно померлої заведена в Чутівській державній нотаріальній конторі за №198/2017. Заяви про прийняття спадщини подали сини померлої - ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №143/02-31 від 21.02.2019р. державний нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заповіт, посвідчений Василівською сільською радою Чутівського району Полтавської області від 20.05.2016р. за реєстрованим №24 від імені ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його ім`я на все майно, був скасований за заявою спадкодавця від 11.08.2016р. / а.с. 12/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт.

Частиною 6 зазначеної статті визначено, що скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто.

Частиною 7 ст. 1254 ЦК України передбачено, що скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011р., посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальну дії, посвідчують заповіти.

Згідно з підпунктом 1.9. розділу ІІІ зазначеного Порядку у випадку одержання посадовою особою органу місцевого самоврядування заяви про скасування заповіту, так само як і одержання нового заповіту, який відміняє чи змінює раніше посвідчений заповіт, посадова особа органу місцевого самоврядування робить про це відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, в алфавітній книзі обліку заповітів і відповідний напис на примірнику заповіту, який зберігається у справах органу місцевого самоврядування.

Якщо заповідач подасть примірник заповіту, який знаходиться у нього, то відповідний напис про скасування заповіту робиться і на цьому примірнику, після чого він разом із заявою (якщо заповіт скасовано заявою) приєднується до примірника, який зберігається у справах органу місцевого самоврядування. Справжність підпису на заяві про скасування чи зміну заповіту повинна бути нотаріально засвідченою.

Підпунктом 1.10. розділу ІІІ Порядку визначено, що відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 «Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі».

Як вірно встановлено судом першої інстанції, заява ОСОБА_2 від 11.08.2016р. про скасування заповіту від 20.05.2016р. під реєстровим номером 24, як і сам заповіт від 20.05.2016р. під реєстровим номером 24, знаходилась у справах органу місцевого самоврядування - у Василівській сільській раді Чутівського району Полтавської

Відповідно до вищевказаного Порядку, 11.08.2016р. посадовою особою органу місцевого самоврядування, а саме - головою Василівської сільської ради зроблено відповідний напис про скасування заповіту на примірнику заповіту від 20.05.2016р. №24, який зберігався у справах органу місцевого самоврядування, відповідний запис внесено до спадкового реєстру, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №544459 від 11.12.2018р / а.с.13/.

З даного витягу також вбачається, що у ньому зазначено прізвище, ім`я, по-батькові заповідача, ідентифікаційний номер, дата та місце її народження.

Таким чином наведені обставини спростовують посилання апелянта, що посадовою особою, яка вчинила дану нотаріальну дію, належним чином не встановлено особу, яка подала заяву про скасування заповіту від 20.05.2016 року.

Колегія суддів зазначає, що заява про скасування заповіту частково відповідає вимогам, передбаченим законом, підписана ОСОБА_2 особисто, подана на ім`я голови Василівської сільської ради, яка мала всі необхідні повноваження на вчинення нотаріальних дій.

В свою чергу, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що в порушення вимог Порядку, посадовою особою органу місцевого самоврядування не скріплено печаткою та не посвідчено належним чином підпис спадкодавця.

В той же час, позивачем не оспорюється факт складання заяви особисто його матір`ю. Оскільки посадовою особою органу місцевого самоврядування виконано всі інші обов`язкові дії, встановлені Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011р, колегія суддів вважає, що формальні порушення, допущені посадовою особою органу місцевого самоврядування не впливають на зміст і достовірність оспорюваної заяви, є помилкою, від якої не залежить волевиявлення заявника.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що заяви про скасування заповіту не можуть визнаватися недійсними,з таких підстав.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст.215 ЦК України).

Частиною 3 статті 202 ЦК України визначено, що одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Заява про скасування заповіту, хоча і є волевиявленням заповідача, за своєю юридичною природою не є одностороннім правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, оскільки сама по собі заява не породжує цивільних прав та обов`язків, що є необхідною умовою для визнання одностороннього волевиявлення особи одностороннім правочином.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 11 липня 2019 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ Г.Л.Карпушин______________ О.О.Панченко