Номер провадження: 22-ц/813/832/19
Номер справи місцевого суду: 520/5889/18
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб,що беруть участь у справі:

Позивача- ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного судум. Одеси від 14 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ» про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

16 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою та просив суд стягнути з ТОВ «СОЮЗ» на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 412 426 грн.92 коп.

Вимоги обґрунтовував тим, що між ним та ОСОБА_2 15 вересня 2017 року був укладений договір позики відповідно до якого він ОСОБА_2 передав у власність грошові кошти в розмірі 412 326,96 грн. строком до 24 квітня 2018 року, а останній зобов`язався повернути таку ж саму суму позики у тій ж валюті та в порядку і строк,визначений Договором. Договір позики сторони уклали в простій письмовій формі.

18 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Союз» укладений Договір № 1С про надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 200 000 грн. строком до 18.09.2022 року.

20.11.2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Союз» укладено Додаткову угоду № 1 до договору №1с від 18.09.2017 року про надання поворотної фінансової допомоги згідно якої було збільшено суму та зменшено строк повернення до 25.04.2018 року.

23.04.2018 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ» було укладено га підписано Договір про переведення боргу, згідно умов якого ОСОБА_2 перевів на ТОВ «СОЮЗ», а ТОВ «СОЮЗ» прийняло на себе зобов`язання до 25 квітня 2018 року сплатити частину боргу ОСОБА_1 , що виник на підставі договору позики від 15.09.2017 року.

Станом на 25 квітня 2018 року Відповідач своїх зобов`язань за Договором про переведення боргу від 23.04.2018 року не виконав.

Посилаючись на вимоги ст.1047,1049 ЦК України просив суд задовольнити позовні вимоги.

ТОВ «СОЮЗ» в особі директора В.В.Лютого посилаючись на неможливість добровільного виконання умов договору не заперечував проти позовних вимог.( а.с.30)

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2018 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «СОЮЗ» про стягнення заборгованості у розмірі 412326 грн. 92 коп. - відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

АРГУМЕНТИ(ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що правовідносини сторін регулюються договором позики та відповідно до втяг ст.1047 ЦК України , була складена розписка яку районний суд не взяв до уваги. При цьому заявник зазначає, що районний суд порушив вимоги ст.200 ч.3 ЦПК України так як не взяв до уваги визнання позову відповідачем.

Відзив на апеляційній скаргу не надійшов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ПО СПРАВІ та ОЦІНКААПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Відмовляючи в задоволені позовних вимог районний суд виходив з безпідставності заявлених вимог посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що15 вересня 2017 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір позики відповідно до якого він останній передав у власність грошові кошти в розмірі 412 326,96 грн. строком до 24 квітня 2018 року, а позивач зобов`язався повернути таку ж саму суму позики у тій ж валюті та в порядку і строк,визначений Договором. Договір позики сторони уклали в простій письмовій формі.

18 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Союз» укладений Договір № 1С про надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 200 000 грн. строком до 18.09.2022 року.

20.11.2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Союз» укладено Додаткову угоду № 1 до договору №1с від 18.09.2017 року про надання поворотної фінансової допомоги згідно якої було збільшено суму та зменшено строк повернення до 25.04.2018 року.

23.04.2018 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ» було укладено га підписано Договір про переведення боргу, згідно умов якого ОСОБА_2 перевів на ТОВ «СОЮЗ», а ТОВ «СОЮЗ» прийняло на себе зобов`язання до 25 квітня 2018 року сплатити частину боргу ОСОБА_1 , що виник на підставі договору позики від 15.09.2017 року.

Станом на 25 квітня 2018 року Відповідач своїх зобов`язань за Договором про переведення боргу від 23.04.2018 року не виконав.

Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1049 ЦК встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1049 ЦК встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

В силу ст.520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є діяособи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

В силу п.12.12 Статуту Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ» передбачено, що директор має право без довіреності, в порядку передбаченому цим статутом,здійснювати усі дії від імені товариства,у тому числі розпоряджатися коштами підприємства,представляти його інтереси,укладати договори і підписувати інші юридично - значні документи, у тому числі має право підпису розрахункових та банківських документів.( а.с.43).

Згідно з державним реєстром підприємств з 25.03.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ» знаходиться у стані припинення. ОСОБА_2 являється головою комісії з припинення або ліквідатор.

Як вбачається з договору про переведення боргу від 23 квітня 2018 року від імені ТОВ «Союз» діє на підставі довіреності від 18.09.2017 року ОСОБА_3

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ» п.12.4. п.л передбачено, що до виключної компетенції зборів учасників відносяться питання в тому числі затвердження будь-яких правочинів( договорів,контрактів та т.і) укладених на суму, що досягає чи перевищує гривневий еквівалент 10 000(десять тисяч) доларів США, визначений згідно із курсом Національного банку України на день укладення відповідних правочинів.

Виходячи з того, що на день вчинення правочину про переведення боргу від 23 квітня 2018 року курс долара США згідно із курсом Національного банку України становив 2617.84 , правочин про переведення боргу на суму 412 326,92 грн. становив -15858 доларів США.

Враховуючи, що договір про переведення боргу перевищує 10 000 доларів США та загальними зборами не вирішувався він не породжує ні прав, ні обовязків.

Відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів є підставою для відмови в позовних вимогах, а тому висновок районного суду про відмову в задоволені позовних вимог відповідає обставинам по справі.

Само по собі визнання боргових зобов`язань відповідачем не є правовою підставою для задоволення позовних вимог.

В силу ст.375 ЦПК України судова колегія приходить до висновку, що рішення є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 03.06.2019 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра