Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, відділ у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання в порядку спадкування за законом права на оформлення та передачу у власність нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, відділ у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання в порядку спадкування за законом права на оформлення та передачу у власність нерухомого майна.

Представник позивача ОСОБА_1 в позові посилається на те, що 24 жовтня 2017 року помер ОСОБА_5, який був батьком ОСОБА_3.

12 квітня 2018 року, у шестимісячний строк встановлений ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Про фактичне прийняття спадщини іншими спадкоємцями нотаріальній конторі не відомо. Заповіт батько не складав, у зв'язку із чим позивач є єдиною спадкоємницею першої черги.

05 жовтня 2018 року постановою приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_5, померлого 24 жовтня 2017 року, оскільки не підтверджується належність йому спадкового майна, а саме земельної ділянки, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Проте, у травні 2018 року позивачу стало відомо, що за життя її батько ОСОБА_5 за рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року, справа № 179/708/17, провадження № 2/179/1065/17 набув право на отримання земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, як колишнього члена КДСП «Нива» в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_6.

Також, вищезазначеним рішенням суду було зобов'язано Магдалинівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути питання щодо видачі розпорядження про передання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 5,06 умовних кадастрових гектарів на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області чи іншої вільної земельної ділянки на території Магдалинівського району Дніпропетровської області в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської ради.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 18.08.2017р. та ніким не оскаржене.

Однак, померлий не встиг реалізувати своє право на отримання земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_6, а саме фактично її отримати і зареєструвати за собою право власності на вказану земельну ділянку.

У зв'язку з тим, що померлий ОСОБА_5 не здійснив за життя такої реєстрації, позивач змушена звернутися до суду позовом.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_3 фактично є спадкоємцем першої черги після смерті її батька ОСОБА_5 та набула право на спадкування усіх його прав та обов'язків, що йому належали, у тому числі право на отримання земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, набутому померлим за життя на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року, справа № 179/708/17, провадження № 2/179/1065/17, однак за відсутності зареєстрованого правовстановлюючого документу на ім'я померлого, вона позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину.

У зв'язку із наведеним, представник позивача звернувся до суду та прохає:

-визнати за ОСОБА_3, у порядку спадкування за законом право на оформлення правовстановлюючих документів та отримання на своє ім'я земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, після смерті її батька ОСОБА_5, яке було набуте ним на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року, справа № 179/708/17, провадження № 2/179/1065/17;

-зобов'язати Магдалинівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути питання щодо видачі розпорядження про передання у власність ОСОБА_3, земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 5,06 умовних кадастрових гектарів на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області чи іншої вільної земельної ділянки на території Магдалинівського району Дніпропетровської області в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської ради, як спадкоємниці права після смерті її батька ОСОБА_5, яке було набуте ним на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року, справа № 179/708/17, провадження № 2/179/1065/17.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви, в яких прохали розглянути справу без їхньої участі.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судовому засіданні зазначила, що згідно інформації Відділу у Магдалинівському районі батько позивача за життя не зареєстрував право власності на земельну ділянку. Щодо позовних вимог ОСОБА_3 покладалася на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2017 року помер ОСОБА_5, згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 770408 (а. с. 8).

ОСОБА_5 був батьком ОСОБА_3 14.05.1974 р. н., згідно свідоцтва про народження І-КИ № 463424 від 12.06.1974 р. (а. с. 6-7).

12 квітня 2018 року, ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51560828 від 12.04.2018 року спадкової справи № 62274997 (а. с. 9).

05 жовтня 2018 року постановою приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 вих. № 758/02-31 позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_5, померлого 24 жовтня 2017 року, оскільки не підтверджується належність йому спадкового майна, а саме земельної ділянки, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 14).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року, справа № 179/708/17, провадження № 2/179/1065/17, за ОСОБА_5:

-визнано право на отримання земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, як колишнього члена КДСП «Нива», в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6;

-зобов'язано Магдалинівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути питання щодо видачі розпорядження про передання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 5,06 умовних кадастрових гектарів на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області чи іншої вільної земельної ділянки на території Магдалинівського району Дніпропетровської області в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської ради (а. с. 12-13).

Згідно довідки відділу у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 100/108-18 від 07.05.2018 р., відсутня інформація про реєстрацію права власності, а саме земельної ділянки за ОСОБА_5 (а. с. 10).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) » визначено, що право на земельну частку (пай) мають:

колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай) .

У статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

-свідоцтво про право на спадщину;

-посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);

-рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Отже, виходячи з наведених норм закону вбачається, що документом, який посвідчує право на земельну частку (пай), зокрема є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Право на земельну частку (пай) на підставі рішення суду за життя отримав батько позивача ОСОБА_5, вказане право успадковується виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України та ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Статтею 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції станом до 01.01.2019 року) визначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду з позовом за захистом, позивач прохає визнати за нею у порядку спадкування за законом право на оформлення правовстановлюючих документів та отримання на своє ім'я земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Правовий аналіз положень ЦК України та Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», дозволяє дійти висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, а саме визнання у порядку спадкування за законом права на оформлення правовстановлюючих документів та отримання на своє ім'я земельної частки (паю) суперечить положенням ст. 16 ЦК України, у звязку із чим необхідно відмовити позивачеві у задоволенні вказаних позовних вимог.

Крім того, виходячи з матеріалів справи, відсутні відомості щодо звернення позивача до відповідного органу місцевого самоврядування або органу державної влади із заявою про виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), та відповідна відмова цього органу, у звязку із чим вимога про зобов'язання розглянути питання щодо видачі розпорядження про передання у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, відділ у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання в порядку спадкування за законом права на оформлення та передачу у власність нерухомого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 березня 2019 року.

Суддя Т.А.Ковальчук