Справа №265/2402/19
Провадження №2-о/265/371/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.

за участю секретаря - Федорової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту знаходження на утриманні чоловіка,

заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні чоловіка.

Вимоги заяви мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для отримання пенсії по втраті годувальника необхідно надати для підтвердження документ, який свідчить, що фізична особа дійсно перебувала на утримання померлого. Місцем проживання та настання смерті померлого ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1 . Вона,та її покійний чоловік ОСОБА_2 по день смерті останнього, проживали разом за вказаною адресою, як подружжя в зареєстрованому шлюбі. На час сумісного проживання вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки розмір його пенсій складав близько 6000 грн., в той час як розмір її пенсії складає 1985 грн. Просить суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка, ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 до суду не з`явилась надавши заяву з проханням справу розглянути без її участі, та задовольнити заяву повністю на підставі викладених в ній обставин та наданих доказів.

Представник заінтересованої особи - Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від Управління на адресу суду надійшло письмове клопотання за підписом начальника І. Полив`яного про проведення розгляду справи без участі представника управління, в якому зазначено, що заперечень по суті заяви вони не мають.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 20 січня 1963 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення одруження серія НОМЕР_1 , виданого Палацом одруження міста Жданова Донецької області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18 лютого 2019 Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Маріуполі Донецької області

Згідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку,якщо вони : були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно довідки № 056-13.07-00645 від 27 лютого 2019 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно була зареєстрована з померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною адресою, на день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З довідки №665 від 01 березня 2019 року виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 за березень 2019 року склав 1985,02 грн.

З копії інформації, наданої представником Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_2 складав: січень 2019 року 6035,09 грн.; лютий 2019 року 6035,09 грн.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено відповідними письмовими доказами, під час спільного проживання ОСОБА_1 з її покійним чоловіком ОСОБА_2 , заявник перебувала на його утриманні, оскільки він отримував значно вищу пенсію , і дохід чоловіка був основним в їх сім`ї.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю з покійним чоловіком ОСОБА_2 , за однією адресою, а пенсійні виплати останнього, були для ОСОБА_1 постійним і основним джерелом засобів існування.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати своє право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви та визнання факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 12, 13, 76, 77, 258, 263-265, 315 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту знаходження на утриманні чоловіка, заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 07 червня 2019 року.

Суддя С.С. Гноєвой