Справа № 297/1543/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача виконавчий комітет Мужіївської сільської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача виконавчий комітет Мужіївської сільської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, а саме за адресою АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що він, позивач, є власником 3/8 частки вказаного будинку на підставі рішення Берегівського районного суду від 29.02.2016 року, і 5/8 будинку він, позивач, придбав на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2017 року від ОСОБА_3 ОСОБА_4 . Таким чином на даний час є єдиним власником будинку. На даний час в будинку проживають разом з ним дружина ОСОБА_5 та він, позивач. Крім цього, у будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який фактично не проживає у вказаному будинку з 2004 року, а проживає за адресою АДРЕСА_2 .

При цьому, відповідач добровільно знятися з реєстрації місця проживання у будинку не бажає, отже останній створює незручності йому у користуванні і розпорядженні будинком, оскільки не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно рішення Берегівського районного суду від 29.02.2016 року, та договору купівлі-продажу від 07.06.2017 року будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 (а.с. 7, 11-12).

Вказане також підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.04.2016 року (а.с. 8), та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 9-10), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13).

Згідно довідки виконавчого комітету Мужіївської сільської ради від 12.07.2019 року відповідач ОСОБА_2 , 1975 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 2 ст. 406 ЦК України передбачено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак понад один рік за даною адресою не проживає та добровільно не знявся із реєстрації місця проживання, чим порушує права власника, тому позов є підставним і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355ЦПК України, ст.ст. 16, 321, 391, 405, 406 ЦК України,ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

рішив:

Позов ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача виконавчий комітет Мужіївської сільської ради, який розташований за адресою с. Мужієво, вул. Вузька, 1/а, Берегівського району, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Гал Л. Л.