Справа №488/428/15-ц
Провадження № 22ц/812/684/19 Головуючий у 1-ї інстанції Селіщева Л.І.
Категорія 59 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Цуркан І.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 26 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Селіщевої Л.І. в залі суду в місті Миколаєві о 13годині 24 хвилин із складанням його повного тексту 5 грудня 2018 року, по справі

за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_3

до Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва

Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

(далі - Корабельного ВДВС м. Миколаєва),

Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»

(далі - ПАТ «ОТП «Банк»),

ОСОБА_4 , якій діє в інтересах

неповнолітнього ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , якій діє в інтересах

неповнолітнього ОСОБА_7

про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

витребування нерухомого майна з незаконного володіння

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися із позовом до Корабельного ВДВС м. Миколаєва, ПАТ «ОТП Банк», Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція»), ОСОБА_8 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначали, що 12 серпня 2008 р. ОСОБА_1 уклав з ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір № ML-400.017.2008, за яким отримав кредит в розмірі 21 000 доларів США. З метою забезпечення виконання цього договору між банком та позивачами в той же день укладено іпотечний договір, за яким позивачі передали в іпотеку банку належну їм на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1 .

06 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис № 9075 про звернення стягнення на вказане іпотечне майно.

В травні 2010 року позивачі звернулись з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

13 вересня 2010 року позивачі довідались, що в порядку виконання виконавчого напису нотаріуса квартира була придбана ОСОБА_8 з прилюдних торгів, які відбулися 13 серпня 2010 року.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2013 року вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на те, що прилюдні торги було проведено з порушенням їхніх прав та визначеної процедури, а саме - без повідомлення про час, місце реалізації та оцінку іпотечного майна боржника, без розміщення оголошення у засобах масової інформації, за неузгодженою ціною, визначеної шляхом виготовлення оцінки без огляду предмету іпотеки, а виконавчий документ, на підставі якого їх було проведено - визнано таким, що не підлягає виконанню, просили визнати прилюдні торги, протокол їх проведення, акт про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтво на право власності на нерухоме майно видане на ім`я ОСОБА_8 недійсними, та витребувати від ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 .

Також зазначали, що раніше зверталися з аналогічним позовом, але рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 6 листопада 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 24 грудня 2013 року, їм було відмовлено у визнанні недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про право власності з підстав непред`явлення позову до належного відповідача - переможця торгів.

Заперечуючи проти позову представники відповідачів ПАТ «ОТП Банк», Корабельного ВДВС м. Миколаєва та ОСОБА_8 вважали позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що позивачами не надано належних та допустимих доказів порушення порядку проведення прилюдних торгів та вимог Закону України «Про іпотеку». Просили застосувати наслідки спливу позовної давності, оскільки, на їх думку, матеріали справи містять докази, що позивачі довідались про порушення свого права 13 вересня 2010 року, однак з цим позовом звернулись в січні 2015 року.

Ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13 квітня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог пред`явлених до ПП «СП «Юстиція» закрито у зв`язку із припиненням юридичної особи.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2018 року в позові відмолено.

Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що позивачами не надано доказів порушення правил проведення прилюдних торгів чи оформлення їх результатів, а визнання недійсним виконавчого документу, на підставі якого було проведено оскаржувані торги, мало місце після їх проведення

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого іпотечне майно було реалізовано на прилюдних торгах, визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому це є підставою для витребування майна.

Зазначав про необхідність застосування загальної трирічної позовної давності, та про переривання спеціальної позовної давності подачею позову до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Корабельний ВДВС м. Миколаєва вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 травня 2019 року до участі у справі у якості правонаступників померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 залучено ОСОБА_6 як законного представника неповнолітнього сина померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як законного представника неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 травня 2019 року, у зв`язку із автоматичним перерозподілом справи, її прийнято до розгляду іншим складом колегії суддів та продовжено строк розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 12 серпня 2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-400.017.2008, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 21 000,00 доларів США (т.1 а.с.32).

З метою забезпечення виконання цього договору між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачами в той же день укладено договір іпотеки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності в рівних частках належала іпотекодавцям (т.1 а.с.37-39).

6 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис № 9075 про звернення стягнення на вказане іпотечне майно в погашення заборгованості за кредитним договором станом на 17 серпня 2009 р. в сумі 195 915 грн. 85 коп.(т.1 а.с.40).

Як встановлено судами під час розгляду позовів, що виникли з приводу правовідносин за даними договорами кредиту та іпотеки, 4 листопада 2009 року державним виконавцем відділу ДВС за заявою банку відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису.

1 лютого 2010 р. державним виконавцем складено акт опису та арешту майна - спірної квартири, 2 лютого 2010 р. - призначено експерта - суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки арештованого майна.

23 лютого 2010 р. оцінювачем надано експертний висновок про вартість спірної квартири.

26 травня 2010 р. державним виконавцем направлено заявку на реалізацію арештованого майна до ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», а 1 червня 2010 року відділом ДВС та ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» укладено договір №11/092/10і-92 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації спірної квартири.

Торги призначалися на 25 червня 2010 р., але в цей день не відбулися, і після уцінки майна були проведені 13 серпня 2010 р.. Переможцем торгів визнано ОСОБА_8 , про що торгівельною організацію складено протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а 19 серпня 2010 року державним виконавцем складено акт придбання арештованого майна з прилюдних торгів, на підставі якого 8 вересня 2010 року ОСОБА_8 отримала свідоцтво, яке підтверджує її право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини не оспорюються сторонами по справі.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19 березня 2013 року виконавчий напис №9075, вчинений 6 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., визнано таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається із змісту позову, підставою для визнання торгів недійсними позивачами зазначено як недодержання державним виконавцем та ПП «СП Юстиція» положень Закону України «Про іпотеку» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна при підготовці та проведені торгів, так і факт визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.п. 3.2., 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за N 745/4038 (надалі Тимчасове положення) у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 N74/5, зареєстрованим в Мін`юсті України 15.12.99 за N 865/4158 (із змінами і доповненнями) та письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Згідно із частиною 5 статті 45 Закону України «Про іпотеку» за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки.

Продаж предмета іпотеки оформлюється протоколом, який є письмовим доказом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та особливості їх оформлення, відносини купівлі-продажу майна на прилюдних торгах є правочином.

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, передбачених частинами 1-3, 6 статті 203 ЦК України.

Між тим, матеріали справи не містять відомостей про належність виконання вимог щодо належного оформлення процедури прилюдних торгів або таких, що їх спростовують, у зв`язку з припиненням ПП СП «Юстиція» та знищенням матеріалів виконавчого провадження щодо їх проведення (т.1 а.с.121, 202-203).

У правових висновках Верховного Суду України, викладених зокрема у постановах №6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року, № 6-1884цс15 від 18 листопада 2015 року, № 6-1749цс15 від 25 листопада 2015 року, роз`яснено, що підставою для задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

За правилами частини 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку», в редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

В той же час рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2013 року виконавчий напис № 9075 від 6 жовтня 2009 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., на підставі якого були проведені оспорені позивачами прилюдні торги, визнано таким, що не підлягає виконанню.

За змістом частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з підстав його недійсності, у зв`язку з порушенням нотаріусом вимог діючого законодавства (т.1 а.с.16) свідчить про те, що цей виконавчий документ не підлягає виконанню з моменту його вчинення, тобто з 6 жовтня 2009 року.

Тому колегія суддів вважає, що прилюдні торги проведені 19 серпня 2010 року на підставі виконавчого документа, який не підлягав виконанню, а виконавче провадження про звернення стягнення на майно боржників відкрито з порушенням законодавства.

За такого процедуру реалізації квартири позивачів не можна вважати такою, що відповідає вимогам закону, оскільки із скасуванням виконавчого напису втрачаються і ті правові наслідки, які з нього випливають.

За змістом статті 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів.

Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є пред`явленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах.

За таких умов оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку».

Одночасно статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачається, що іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна тільки протягом трьох місяців з дня проведення торгів.

Відтак, у справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України).

В процесі розгляду даної цивільної справи представниками відповідачів подані заяви про застосування наслідків пропуску позивачами позовної давності у відповідності до статті 267 ЦК України.

Заперечуючи проти застосування наслідків спливу позовної давності, позивачі навпаки стверджували, що про проведення прилюдних торгів їм стало відомо 13 вересня 2010 року, в період розгляду справи про оспорювання виконавчого напису, після чого вони відразу звернулися до суду із позовом про визнання торгів недійсними (т.1 а.с.20).

Приймаючи до уваги вказані обставини, колегія суддів вважає, що дійсно визначена спеціальним законом позовна давність перервалася у відповідності до частини 2 статті 264 ЦК України, у зв`язку з пред`явленням позивачами як позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так і позовом про визнання торгів недійсними.

Разом з тим, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 19 березня 2013 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, набрало законної сили в той же день. Рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 6 листопада 2013 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 24 грудня 2013 року, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року, яким позивачам було відмовлено у визнанні недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про право власності з підстав непред`явлення позову до належного відповідача - переможця торгів, набрало законної сили в день постановлення ухвали апеляційним судом - 24 грудня 2013 року. Позов же у цій справі поданий позивачами через поштове відділення тільки 22 січня 2015 року, тобто с пропуском спеціальної позовної давності, визначеної статтею 48 Закону України «Про іпотеку», а тому є усі підстави для застосування наслідків спливу позовної давності.

Враховуючи те, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про пропуск позовної давності, але відмолено у задоволенні позову про визнання недійсними торгів, акту, протоколу і свідоцтва не за наслідками пропуску позовної давності, а за необґрунтованістю позовних вимог, висновки за якими не відповідають нормам матеріального права, колегія суддів вважає, що судове рішення першої інстанції в цій частині слід скасувати на підставі статті 376 ЦПК України та ухвалити у цій частині нове про відмову у задоволені позову про визнання торгів недійсними за пропуском позовної давності.

Підстав для скасування судового рішення про витребування майна немає, оскільки як суд першої інстанції, так і колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ці вимоги не можуть бути задоволені без визнання недійсним попереднього правочину, у визнанні якого колегією суддів відмовлено за пропуском позовної давності.

Доводи позивача та його представника щодо необхідності застосування до даних правовідносин норм матеріального права, які регулюють загальну позовну давність, є помилковими, та такими, що суперечать правовій позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 5 квітня 2017 року у справі №760/3994/14-ц.

Не є слушними і посилання апелянта на безперечні підстави для витребування майна у зв`язку із самим фактом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки: по-перше, набувач майна не була стороною угоди, на підставі якої було здійснено виконавчий напис; а по-друге, підставою для набуття права власності на майно у відповідності до статті 328 ЦК України є не сам виконавчий напис, а прилюдні торги з продажу майна як угода, на підставі якої на ім`я набувача видано свідоцтво про право власності, а у визнанні їх недійсними судом відмовлено з наведених вище причин.

При цьому колегія суддів також враховує, що незважаючи на подачу апеляційної скарги одним із співпозивачів, їх позовні вимоги є спільними, а тому не можуть бути роз`єднані, виходячи із особи кожного.

Підстави для перерозподілу судових витрат у відповідності до статті 141 ЦПК України відсутні.

Керуючись статями 365, 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2018 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу, акту та свідоцтва про право власності - скасувати і ухвалити нове, яким у задоволені цих позовних вимог - відмовити з підстав пропуску спеціальної позовної давності, встановленої для пред`явлення позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський

О.В. Локтіонова