Справа № 567/572/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі судді Венгерчук А.О., перевіривши дотримання вимог ст. ст.175, 177, 293, 315 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного його проживання станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року на території України.

На обґрунтування вимог заявник зазначив, що ним були втрачені документи, зокрема, паспорт, військовий квиток, трудова книжка, які б могли підтвердити його особистість, відтак не маючи паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду він позбавлений можливості підтвердити свою особу, набути статус громадянина України.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, а тому заява повинна відповідати вимогам статей 175, 177 та 318 ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що заява подана з порушенням вимог ст. ст.175,177, 315 ЦПК України.

Згідно п.5, 6 ч.3 ст.175 ЦПК України, заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порушення вищевикладеного в матеріалах заяви були відсутні відомості з посиланням на відповідні докази щодо втрати паспорта зразка СРСР та відповідне звернення в установленому порядку до правоохоронних органів про це; про громадянство заявника, чи громадянина колишнього СРСР, чи особою без громадянства, чи громадянином іншої держави, обставини щодо постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, з урахуванням того, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, мав сім`ю, був засуджений та відбував покарання в м.Біла Церква (відповідно до доданих пояснень ОСОБА_2 ).

До заяви не було надано документів для ідентифікації та встановлення особи заявника, та які б могли довести чи спостувати факт його постійного проживання на території України як до 1973 року та станом на 24 серпня 1991 року.

Статтею 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України в заяві не було зазначено письмових доказів, що підтверджують обставини, на які посилається заявник обгрунтовуючи свої вимоги, зокрема, відмова органів Управління державної міграційної служби України в Рівненській області у видачі паспорту.

Разом з заявою ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 8 Закону України «Про судовий збір», подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що він є одиноким, непрацюючим, пенсії або соціальної допомоги не отримує, має незадовільний стан здоров`я. Просив звільнити його від сплати судового збору при зверненні до суду з даною заявою.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1, 3 статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, клопотання має бути обґрунтованим та містити докази на підтвердження того, що майновий стан особи, яка звертається з клопотанням, перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а також наявності інших, визначених законодавством підстав.

Так, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд, з врахуванням майнового стану, може звільнити від сплати судового збору.

Заявником при зверненні до суду не було надано жодних доказів наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також підтвердження такого рівня майнового стану заявника, що давало б підставу для застосування вказаної правової норми з метою звільнення його від сплати судового збору.

Недоліки заяви заявнику слід було усунути протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом: надання доказу відмови Управління державної міграційної служби в Рівненській області, документів для ідентифікації та встановлення його особи, які б могли довести чи спостувати факт його постійного проживання на території України як до 1973 року та станом на 24 серпня 1991 року, підтвердження рівня майнового стану заявника ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16 травня 2019 року заяву було залишено без руху, заявнику було надано строк для усунення недоліків, а також було роз`яснено наслідки невиконання ухвали.

Копія ухвали суду, відповідно до поштового повідомлення № 74 була отримана заявиком 23 травня 2019 року, а тому строк для усунення недоліків по даній заяві закінчився.

Отже, суд приходить до висновку, що у встановлений судом строк, заявник недоліки заяви, вказаних в ухвалі суду, не усунув.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України

ухвалив

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення, вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.