Справа № 204/3738/19
Провадження № 2/204/1182/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанська Т.О., розглянувши позовну заяву Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (уповноважений орган виконавчої влади), Національної гвардії України військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування вартості військового майна, втраченого матеріально-відповідальною особою, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2019 року до суду надійшла позовна заява Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (уповноважений орган виконавчої влади), Національної гвардії України військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування вартості військового майна, втраченого матеріально-відповідальною особою. Позовна заява на розгляд судді передана 28 травня 2019 року.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно ч. 1, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Частиною 4 статті 56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, оскільки представництво прокурором інтересів держави в суді здійснюється у виключних випадках, то прокурор може звернутися до суду з позовом лише у випадку відсутності відповідного компетентного органу або нездійснення чи неналежного здійснення останнім чи іншим суб`єктом відповідних владних повноважень (причому з застосуванням до винного суб`єкта адмін-, або кримінал-, відповідальності за нездійснення функцій представництва).

Як вбачається з позовної заяви позивач Військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону звернувся до суду з даною позовною заявою про відшкодування вартості військового майна, втраченого матеріально-відповідальною особою, в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (уповноважений орган виконавчої влади), Національної гвардії України військова частина НОМЕР_1 .

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

При цьому, у кожному випадку прокурор повинен обґрунтувати, а суд перевірити, наявність підстав такого представництва та надати докази на підтвердження того, що він попередньо повідомляв про це відповідні компетентні органи, які мали б самостійно захищати інтереси держави та попередив останніх про наслідки не виконання відповідних функцій.

У позовній заяві позивачем зазначено, що ні Міністерством внутрішніх справ України, ні Військовою частиною НОМЕР_1 не здійснено жодних заходів для відшкодування завданих державі збитків, а відповідач ухиляється від відшкодування завданої державі шкоди.

Однак, всупереч вимог ст. 56 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» позивачем у позовній заяві не обґрунтовано належним чином та не надано належних та допустимих доказів того, що Міністерство внутрішніх справ України та Військова частина НОМЕР_1 не виконують або ж неналежним чином виконують свої повноваження, а також не надано доказів, що Військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону попередньо повідомила вищевказані органи та осіб про наслідки не виконання відповідних функцій.

Про необхідність надання суду доказів невиконання або неналежного виконання державним органом своїх повноважень для підтвердження представництва прокурора в суді висловився також Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року у справі № 927/246/18, де у п. 30 вказано, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб, докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посади державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).
При цьому, вважаю за необхідне звернути увагу, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.

Статтею 185 ЦПК України, визначені підстави для повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Оскільки позивачем у позовній заяві не доведено підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, а також не надано належних та допустимих доказів того, що Міністерство внутрішніх справ України та Військова частина НОМЕР_1 не виконують або ж неналежним чином виконують свої повноваження щодо відшкодування завданих державі збитків, вважаю за необхідне позовну заяву повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-1 Конституції України, Законом України «Про прокуратуру», ст. ст. 56, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (уповноважений орган виконавчої влади), Національної гвардії України військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування вартості військового майна, втраченого матеріально-відповідальною особою повернути позивачеві.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська