Справа №478/877/19 пров. №2/478/249/2019
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

07 червня 2019 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення документів та надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька,

В с т а н о в и л а:

04.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення документів та надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька в якому зазначила, що з 26 липня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 03 жовтня 2018 року був розірваний на підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. В літку 2019 року вона разом з дітьми планує відпочити у Туреччині, але відповідач згоди на виїзд дітей не надає. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила визнати відмову ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безпідставною; надати їй дозвіл, без згоди ОСОБА_2 , на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України та на її в`їзд до Туреччини терміном до трьох місяців.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу такого висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановлених у статях 175 і 177 ЦПК України.

Зазначену позовну заяву ОСОБА_1 подано без додержання вимог встановлених п.п.4, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.4, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить надати їй дозвіл, без згоди ОСОБА_2 , на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України та на її в`їзд до Туреччини терміном до трьох місяців.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (далі Правила №57). Пунктом 3 Правил №57 встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до пп.1 п.4 вказаних Правил, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

З аналізу вищевказаних положень випливає, що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, без згоди батька. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування, у тому числі у відповідній державі.

Так, при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначити відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, визначити надання одноразового дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків з визначенням його початку і закінчення, а не на виїзд без визначення проміжку часу, дослідити докази необхідності виїзду дитини за кордон та обґрунтування терміну виїзду. (Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 липня 2010 року).

Дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди батька не позбавленого батьківських прав надається кожного разу окремо (тобто на кожен раз), при цьому в дозволі зазначається країна, місце перебування та строк, на який дитина буде знаходитися за кордоном.

Відповідно до цілей Гаазької конвенції, суть якої полягає у тому, що один із батьків не має права одноосібно приймати рішення про зміну місця проживання дитини або переміщення дитини на необмежений час у інше місце, зокрема, вивозити її в іншу державу або не повертати дитину до держави її постійного місця проживання.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 у своїх позовних вимогах не вказала певний проміжок часу перебування за кордоном та повернення дітей в Україну, не зазначила хто супроводжуватиме дітей за кордоном, а просить лише надати їй дозвіл без згоди батька на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітніх дітей за межі України та на її в`їзд до Туреччини терміном до трьох місяців.

Отже, позивачу ОСОБА_1 необхідно надати до суду нову редакцію позовної заяви із зазначенням особи в супроводі якої неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будуть виїжджати за межі України на відпочинок до Туреччини, термін перебування в цій країні, а саме певним часовий проміжок та зазначення доказів на підтвердження цих обставин.

За таких обставин згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

У х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення документів та надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди та супроводу батька, - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме подати позовну заяву у новій редакції, яка повинна відповідати вимогам ЦПК України, в якій зазначити: особу в супроводі якої неповнолітні діти будуть виїжджати за межі України на відпочинок до Туреччини, термін перебування в цій країні, а саме певним часовий проміжок та докази на підтвердження цих обставин.

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя