Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1/19
Провадження № 2/506/77/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2019 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Паламарчук М.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с.м.т. Окни клопотання позивача по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 04 січня 2019 року позовна заява була залишена без руху та надано час для усунення недоліків.

11 січня 2019 року позивачем після усунення недоліків була подана позовна заява до Окнянської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

14 січня 2019 року провадження по справі було відкрито.

У позові ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер НОМЕР_1 , вартістю 2314854,77 грн, що розташована на території Малаївської сільської ради Окнянського району Одеської області.

В останній час, перед смертю, мати тяжко хворіла і померла на території невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, в м. Дубоссари.

Вранці 17 лютого 2017 року, коли мати ще була жива, він подав до Малаївської сільської ради витяг з Державного земельного кадастру №НВ-017 та проект із землеустрою на затвердження , а вже після обіду йому в телефонному режимі повідомили про смерть матері.

Державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори йому було роз`яснено про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку у зв`язку з тим, що державну реєстрацію прав власності було проведено після смерті ОСОБА_3 , тобто, на думку нотаріуса , у спадкодавця за життя не виникло право власності на земельну ділянку.

Він вважає, що відмовою нотаріуса порушено його права як спадкоємця і саме тому він і звернувся до суду за захистом свої спадкових прав.

В судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах та пояснив, що його мати при житті видала йому довіреність, якою уповноважила його бути її представником з усіма повноваженнями для вчинення всіх необхідних дій щодо земельної ділянки на території Малаївської сільської ради, в тому числі і одержання відповідного правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Він займався оформленням всіх необхідних документів на вказану земельну ділянку. При цьому його матері більше 10 разів з якихось надуманих приводів відмовляли у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Лише у лютому 2017 року була здійснена державна реєстрація земельної ділянки і 17 лютого 2017 року він звернувся до Малаївської сільської ради Красноокнянського району із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства . В той же день після обіду зателефонувала його сестра із ПМР ,де на той час тимчасово проживала його мати, та повідомила, що мати померла. Так як у нього була довіреність від імені матері, то він вважав, що має право продовжувати всі дії щодо оформлення земельної ділянки на ім`я матері. Тому, коли 24 лютого 2017 року Малаївська сільська Рада прийняла рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 , він звернувся до державного реєстратора, надав вказане рішення, всі інші відповідні документи та довіреність і на підставі зазначених документів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності його матері на земельну ділянку площею 2 га , кадастровий номер НОМЕР_1 , для ведення особистого селянського господарства. При цьому він не повідомив державного реєстратора про смерть матері, помиляючись щодо дії довіреності після смерті матері. Він вважає, що його матір`ю були вчинені всі необхідні дії щодо оформлення свого права власності на вказану земельну ділянку і лише через надмірний формалізм органів Державного земельного кадастру вона не встигла при житті завершити оформлення свого права на земельну ділянку. Тому він, як спадкоємець першої черги, на його думку, має право успадкувати вказану земельну ділянку.

Представник відповідача Окнянської селищної ради Окнянського району був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, однак в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням провести судове засідання у його відсутність, зазначивши при цьому, що позов визнає у повному обсязі і не заперечує про задоволення позовних вимог.

Тому судове засідання , відповідно до ст.223 ЦПК України , було проведено у відсутність представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с.16/

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 /а.с.13/ і відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги .

Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом, виданого 03 травня 2018 року державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку площею 3,7755 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , що розташована на території Гулянської сільської ради Окнянського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 / а.с.73/.

При цьому державним нотаріусом Тімотіну С.В ОСОБА_4 було роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер НОМЕР_1 , після смерті ОСОБА_3 видати неможливо, так як рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийнято після смерті ОСОБА_3 , як і державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку /а.с.71/.

Судом встановлено, що 26 вересня 2014 року рішенням Малаївської сільської ради Красноокнянського району №158-УІ ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства/ а.с.17/.

24 лютого 2017 року рішенням Малаївської сільської ради Окнянського району №76-УІІ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 та надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2.0000 га ,кадастровий номер НОМЕР_1 ,що знаходиться за адресою с.Малаївці Окнянського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільської ради / а.с.21/.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , 02 березня 2017 року було зареєстровано право власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 ,площею 2 га / а.с.22/

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Спір у справі виник внаслідок того, що державний нотаріус відмовив спадкоємцю оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, державна реєстрація права власності на яку відбулася після смерті спадкодавця.

Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Як встановлено у судовому засіданні, державна реєстрація права власності ОСОБА_3 відбулася без достатніх правових підстав, так як на момент реєстрації зазначеного права ОСОБА_3 померла, а заяву про проведення реєстрації і інші необхідні для реєстрації документи були подані представником ОСОБА_3 - позивачем ОСОБА_1 на підставі довіреності /а.с.154-155/.

Разом з тим, відповідно до п.6 ст.248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

При цьому підстав для збереження представником своїх повноважень за довіреністю судом не встановлено.

Позивач не заперечував той факт, що саме він звернувся до державного реєстратора із заявою про проведення реєстрації земельної ділянки його матері ОСОБА_3 , не повідомивши про смерть останньої та помилково вважаючи, що його повноваження не припинилися до закінчення оформлення права на вказану земельну ділянку.

Крім того, слід зауважити, що абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, визначено , що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на землю на ім`я спадкоємця.

Однак органом місцевого самоврядування рішення про надання безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер НОМЕР_1 було прийнято 24 лютого 2017 року, тобто після смерті ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що хоча фактично земельна ділянка була сформована (визначено її площу, геометричні розміри, координати поворотних точок, виготовлено кадастровий план), однак органом місцевого самоврядування рішення про надання безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 га , кадастровий номер НОМЕР_1 було прийнято 24 лютого 2017 року , тобто після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки станом на день смерті спадкодавець ще не набув у визначеному законом порядку права власності на вказану земельну ділянку, то дана земельна ділянка як об`єкт права власності не увійшла до спадкової маси і на неї в порядку спадкування не може бути набуте право власності, тому і не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємця про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Суд не може прийняти до уваги, що представником відповідача визнано позов і не приймає зазначене визнання позову, так як воно суперечить закону .

Крім того, слід зазначити, що хоча право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2 га , кадастровий номер НОМЕР_1 ніким не оспорюється та не скасовано, суд при ухваленні рішення має дотримуватися принципу верховенства права.

Так, відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

При цьому, як зазначалося вище, судом встановлено, що як прийняття рішення про передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , так і реєстрація цього права власності, відбулося після смерті ОСОБА_3 , що апріорі є безпідставним та не породжує будь-яких правових наслідків.

Тому суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу Окнянській селищній раді Окнянського району Одеської області як правонаступнику в результаті утворення територіальної громади про право на звернення до суду із позовом щодо скасування рішення Малаївської сільської ради Окнянського району №76-УІІ від 24 лютого 2017 року та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна земельної ділянки , кадастровий номер НОМЕР_1 .

Керуючись .ст. ст. 10 - 13,76-81, 141,259, 263-265 ЦПК України ,суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовити.

Відповідно до п.п.15,5) Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2019 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко