Дата документу 30.07.2019
Справа № 334/1182/19
Провадження № 2/334/1996/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Запорізької міської ради, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, Друга Запорізька державна нотаріальна контора про визнання пава власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом, який в подальшому уточнили до Запорізької міської ради, треті особи: районна адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, Друга Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання пава власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначили, що позивачка ОСОБА_1 з 1957 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від шлюбу мали дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

За життя ОСОБА_3 родині була надана квартира АДРЕСА_1 - ордер №2432 серія A-VIII, який був виданий на підставі рішення виконкому Заводської районної ради депутатів м. Запоріжжя від 07.04.1983 року №110.

Квартира була приватизована, але документація втрачена, тому ТОВ «Запорізьке МБТІ» з матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , надало копію правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_3 , а саме: свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане ВАТ «Укрграфіт» 28.01.1998 року.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, та копії технічного паспорту на квартиру, за даними ТОВ «ЗМБТІ» станом на 01.01.2013 року право власності в цій квартирі належало в рівних частках по 1/3 кожному: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4

Квартира приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та на теперішній час в ній зареєстровані та фактично проживають: ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син померлої ОСОБА_4 ), яка була зареєстрована та проживала по день смерті за адресою: АДРЕСА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась. Спадкоємцями після його смерті були дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_4 , які прийняли спадщину в рівних частках, а тому їм стало належати по Ѕ частині квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 та після її смерті спадкоємцями є ОСОБА_5 та син померлої - ОСОБА_2 , в рівних долях, тобто по 1/4 частині квартири.

У позові ОСОБА_5 зазначає, що її доля разом у спадковій квартирі складає (1/2+1/4) = 3/4 частки, а неповнолітньому ОСОБА_2 належить 1/4 частка квартири.

З метою оформлення спадщини позивачка звернулась до Другої державної нотаріальної контори, де 01.02.2019 року було зареєстровано спадкову справу № 63693989, а 04.12.2018 року спадкову справу № 63429834.

Проте, постановою нотаріуса від 01.02.2019 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки документ, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно не було надано.

У зв`язку з вказаним, позивачка, яка діє в своїх інтересах та в інтересах онука, вимушена звернутись до суду за захистом прав та законних інтересів з вказаним позовом, в якому після уточнення просить визнати за собою - ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , з яких 1/6 - після смерті ОСОБА_3 , 1/4 - після смерті ОСОБА_4 , оскільки 1/3 частина вказаної квартир їй належала на праві приватизації. Також просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Кузнєцова В.І. надали пояснення по суті справи, у судове засідання 30.07.2019 не з`явилися, просили справу розглянути за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. Під час розгляду справи надавала заяву, в якій пояснила, що інтереси територіальної громади в даному випадку не порушуються та не потребують захисту, а тому просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник третьої особи Другої Запорізької державної нотаріальної контори не з`явився, суду надали заяву про слухання справи без їх участі.

Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи були повідомлені належним чином, згідно вимог діючого законодавства. З заявою про розгляд справи без їх участі, а також з запереченнями на позов до суду не звертались.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивачка посилалась як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Частиною 1 ст.1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено та доведено письмовими доказами, що позивачка ОСОБА_1 з 08.06.1957 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_2 .

Від сумісного проживання у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дочка ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Заводської районної ради депутатів м. Запоріжжя від 07.04.1983 року №110 було видано ордер №2432 серія A-VIII на право вселення у квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта, виготовленого 24.03.1983 року ТОВ «ЗМБТІ», квартира складається з 3-х кімнат загальною площею 70,54 кв.м, у тому числі жила площа 42,4 кв.м.

Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 28.01.1998 року ВАТ «Укрграфіт», в рівних частках по 1/3 кожному належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Реєстрація права власності вказаних осіб на квартиру підтверджується висновком про реєстрацію квартири від 10.07.1998.

Це підтверджується також листом ТОВ ЗМБТІ № 3894 від 07.05.2014 року з посиланням на матеріали технічної інвентаризаційної справи.

Згідно долученого до позову технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , за даними ТОВ ЗМБТІ станом на 01.01.2013 року вказана квартира в рівних частках по 1/3 кожному належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження ( НОМЕР_4 ), виданого 26.12.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 .

З 15.07.1983 року та по день смерті ОСОБА_3 проживав у вищевказаній квартирі, та разом з ним були зареєстровані та мешкали: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-73/02/6782 від 09.01.2019 року.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав. Після його смерті ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Таким чином, спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожна у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 для оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 звернулась 01.02.2019 року до Другої Запорізької нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому ОСОБА_3 на час його смерті, що підтверджується матеріалами Спадкової справи № 11/2019 від 01.02.2019 року.

Постановою державного виконавця Другої Запорізької державної контори Федченко О.О. від 01.02.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності померлого ОСОБА_3 на вказану квартиру.

ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом не зверталась.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_6 .

З 29.04.1985 року та по день смерті ОСОБА_4 проживала у вищевказаній квартирі, та разом з нею були зареєстровані та мешкали: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційний послуг ЗМР № 01-73/02/6784 від 09.01.2019 року.

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 567р від 27.09.2018 року, ОСОБА_1 була призначена піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_2

Розпорядженням заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №613р від 11.10.2018 року, ОСОБА_1 була призначена представником інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 на час здійснення права спадкування.

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала. Після її смерті ОСОБА_1 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявила про відмову від спадщини, звернувшись 04.12.2018 року до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про відмову від права на прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_2 04.12.2018 року звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами Спадкової справи №257/2018 від 04.12.2018 року.

Постановою державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори Федченко О.О. від 01.02.2019 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності померлої ОСОБА_4 та померлого ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Таким чином, у зв`язку з втратою оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не належним чином підтвердити належність спадкодавцям спадкового майна, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до п.п 4.14 п.4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин, від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Згідно з п.п.4.15. п.4 глави 10 розділу ІІ вищезазначеного Порядок, вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину не майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 28.01.1998 року ВАТ «Укрграфіт», і що вона в порядку спадкування за законом прийняла спадщину після смерті чоловіка на 1/6 частку зазначеної квартири.

Також суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 у вигляді права власності на Ѕ частину спірної квартири, з яких 1/3 часина їй належала на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 28.01.1998 року ВАТ «Укрграфіт» та 1/6 частина в порядку спадкування за законом після смерті батька, яку вона прийняла але не оформила.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. За ОСОБА_1 , якій на праві власності належить 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 28.01.1998 року ВАТ «Укрграфіт», слід визнати право власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , оскільки від права на прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 позивачка відмовилась у встановленому законом порядку.

З урахуванням відмови ОСОБА_1 від права на прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , за останнім слід визнати право власності на Ѕ частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , з яких 1/3 частина їй належала на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 28.01.1998 року ВАТ «Укрграфіт» та 1/6 частина в порядку спадкування за законом після смерті батька, яку вона прийняла але не оформила.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , якій на праві власності належить 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 28.01.1998 року ВАТ «Укрграфіт», право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій 1/3 частина квартири належала на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 28.01.1998 року ВАТ «Укрграфіт», та 1/6 частина квартири належала в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.