Постанова

Іменем України

25 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 404/1466/16-ц

провадження № 61-31683св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2017 року у складі судді Бершадської О. В. та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області

від 11 липня 2017 року у складі колегії суддів: Письменного О. А., Єгорової С. М., Мурашка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»), треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»), про визнання іпотеки припиненою.

Позовна заява мотивована тим, що 03 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Промінвестбанк») укладений кредитний договір № 842. Цього ж дня на забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між ОСОБА_1 та банком укладений іпотечний договір. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та

ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» має право вимоги за кредитним договором від 03 вересня 2007 року № 842, а також право вимог за іпотечним договором від 03 вересня 2007 року.

14 січня 2010 року банк звернувся до нього та ОСОБА_2 із листом про необхідність дострокової сплати суми заборгованості. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2012 року солідарно стягнуто з

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 883,58 доларів США, 6 286,40 грн - пеня та судові витрати. Це рішення суду виконано у повному обсязі. Зазначав, що оскільки зобов`язання за кредитним договором припинено його виконанням, тому дія іпотечного договору припинена.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати іпотеку за іпотечним договором від 03 вересня 2007 року припиненою.

У березні 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 вересня 2007 року між

ЗАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 842, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 20 000,00 доларів США.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти у розпорядження банку, а ПАТ «Промінвестбанк» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитним договором від 03 вересня 2007 року № 842.

25 грудня 2013 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_2 укладений додатковий договір до кредитного договору від 03 вересня 2007 року № 842 про припинення зобов`язання передання відступного, загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 14 338,48 доларів США.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, утворилась заборгованість, яка станом на 18 березня 2016 року становила:

4 550,15 доларів США - за кредитним договором; 1 476,19 доларів США - за відсотками; 68,25 доларів США - за комісією.

На забезпечення належного виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір, відповідно до якого банку передано в іпотеку майно, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,15 кв. м. Сторони оцінили предмет іпотеки у розмірі 130 100,00 грн.

Уточнивши позовні вимоги, ТОВ «Кредитні ініціативи» остаточно просило у рахунок погашення заборгованості у розмірі 162 725,29 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною при реалізації предмета іпотеки у розмірі 526 048,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2017 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд виходив із того, що зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконано, заборгованість у повному обсязі непогашена, тому відсутні підстави для припинення іпотеки. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив із того, що вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, вартість предмета іпотеки є неспівмірною кредитній заборгованості.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда

від 06 березня 2017 року скасовано в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Кредитні ініціативи» та в цій частині ухвалено нове рішення, яким зустрічний позов задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03 вересня 2007 року № 842, яка станом на 18 березня 2016 року складає 162 725,29 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки у сумі

526 048,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання іпотеки припиненою, оскільки зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконано, заборгованість у повному обсязі непогашена. Проте не погодився з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічного позову, мотивуючи тим, що законодавством не передбачено такої підстави для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, як неспівмірність заборгованості за основним зобов`язанням із вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У серпні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня

2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 липня

2017 року, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , а рішення апеляційного суду скасувати у повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Промінвестбанк» використало право, надане йому частиною першою статті 651, частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України, а також пунктом 5.3.2 кредитного договору, направивши ОСОБА_2 та ОСОБА_1 письмову вимогу від 12 січня 2010 року

№ 01-25/6 про дострокове виконання основного зобов`язання, таким чином, банк скористався своїм правом і змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Крім того, апеляційний суд, на порушення вимог статті 61 ЦПК України 2004 року не взяв до уваги рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року у справі № 404/7337/15-ц, яким вже стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі

34 080,73 грн, яка погашена у повному обсязі, що підтверджується квитанцією.

У грудні 2017 року від ТОВ «Кредитні ініціативи» надійшли заперечення на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , у яких заявник просив відхилити вказану касаційну скаргу, посилаючись на те, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано вказану цивільну справу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2019 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 03 вересня 2017 року між ЗАТ «Промінвестбанк» та

ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 842, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 20 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,5 % річних та кінцевим терміном повернення - не пізніше 01 вересня 2013 року.

Відповідно до іпотечного договору від 03 вересня 2007 року, укладеного між

ЗАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_1 , з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 03 вересня 2007 року № 842, предметом іпотеки є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Качан Л. Л. 08 травня 2001 року за № 745 та зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 24 травня

2001 року за № 21751/139, у реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 2283358 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 29 серпня 2007 року

№ 15735002.

05 червня 2009 року між ЗАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_2 укладений договір про внесення змін (№ 1) до кредитного договору від 03 вересня 2007 року № 842, який доповнено пунктом 5.3.9 у такій редакції: у випадку несвоєчасного та/або не у повному обсязі повернення позичальником банку суми заборгованості за цим договором банк вправі передати інформацію, яка містить банківську таємницю, та кредитну заборгованість третім особам.

Згідно з умовами договору відступлення прав вимоги, укладеного 17 грудня

2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобов`язується сплатити за нього первісному кредиторові грошову винагороду. Внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників на заставне майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк»

15 883,58 доларів США боргу за кредитним договором, 6 286,40 грн - пені та судові витрати, а у задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Із розрахунку, наданого ТОВ «Кредитні ініціативи», вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором від 03 вересня 2007 року № 842 станом

на 18 березня 2016 року складає 6 094,59 доларів США, що за курсом НБУ становить 162 725,29 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 4 550,15 доларів США

(121 488,89 грн); заборгованість за відсотками - 1 476,19 доларів США (39 414,24 грн); заборгованість за комісією - 68,25 доларів США (1 822,16 грн).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2017 року у справі № 404/7337/15-ц позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у розмірі 150 349,95 грн, з яких: 116 279,22 грн - заборгованість за кредитом, 34 080,73 грн - заборгованість зі сплати відсотків. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року скасовано рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого

2017 року у частині вирішення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення 116 279,22 грн заборгованості за кредитом (тіла кредиту) і провадження у справі за цими вимогами закрито.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2017 року змінено. Стягнуто із

ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 34 080,73 грн заборгованості за відсотками за договором від 03 вересня 2007 року № 842.

Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 404/7337/15-ц касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року у частині задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь

ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості зі сплати відсотків за кредитним договором від 03 вересня 2007 року № 842 у сумі 34 080,73 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні первісного позову, виходив із того, що зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконано, заборгованість у повному обсязі непогашена, тому відсутні підстави для припинення іпотеки. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив із того, що вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, вартість предмета іпотеки є неспівмірною кредитній заборгованості.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для припинення іпотеки, проте не погодився з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічного позову, оскільки законодавством не передбачено такої підстави для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, як неспівмірність заборгованості за основним зобов`язанням із вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання.

Проте із вказаними висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна погодитися виходячи з наступного.

Нормативно-правове обґрунтування

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.

Згідно з частиною третьою статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Встановивши, що заборгованість за кредитним договором від 03 вересня 2007 року № 842 достроково стягнута рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда

від 10 квітня 2012 року, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку щодо відсутності підстав для припинення іпотеки у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором та непогашеною заборгованістю у повному обсязі, оскільки у матеріалах справи наявні квитанції, які підтверджують сплату боржником та поручителем заборгованості за кредитним договором після ухвалення рішення про дострокове стягнення такої заборгованості, а отже, всі суми зараховувалися лише у рахунок стягнутої заборгованості за зазначеним рішенням. Крім того, дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином, наявні докази виконання основного зобов`язання ОСОБА_2 перед ПАТ «Промінвестбанк», яке відступило право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», за кредитним договором від 03 вересня 2007 року № 842, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо припинення іпотеки за іпотечним договором від 03 вересня 2007 року (реєстровий № 2465) підлягають задоволенню відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Через те що зустрічні позовні вимоги є похідними від основного та іпотечного зобов`язання, та враховуючи, що за кредитним договором відсутня заборгованість, то вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» не підлягають задоволенню у зв`язку із їх безпідставністю.

Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, тому Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів першої й апеляційної інстанцій та постановлення нового рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, то з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 590,50 грн.

Керуючись статтями 141, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2017 року у нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області

від 11 липня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про визнання іпотеки припиненою задовольнити.

Визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором від 03 вересня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Акціонерний промислово-інвестиційний банк».

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користьОСОБА_1 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 590,00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко