Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4260/18
Провадження №: 2/332/276/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2019 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
ВСТАНОВИВ:
04.12.18р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 лютого 2016 року помер його батько - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги після смерті батька є ОСОБА_1. Також спадкоємцем першої черги після смерті батька був брат позивача ОСОБА_4, який помер 04 травня 2018 року, після його смерті спадкоємців не має. Заповіту батько позивача не залишив. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому що відповідно до відомостей викладених у витязі з реєстру прав власності, вищевказана квартира належала бабусі позивача ОСОБА_5, що померла 26 травня 2015 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 9 від 09 березня 1993 року, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-36 від 11 травня 2000 року, на яку вона склала заповіт № 3-410 від 02 квітня 2009 року на батька позивача ОСОБА_3, який спадщину прийняв, але не оформив належним чином. У звязку з цим просить суд встановити факт прийняття ОСОБА_3, який помер 24 лютого 2016 року, спадщини після смерті матері ОСОБА_5, що померла 26 травня 2015 року, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24 лютого 2016 року.
Ухвалою суду від 07.12.18р. відкрито провадження по справі в порядку загального провадження (а.с.28).
Ухвалою суду від 14.01.19р. закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду (а.с.55).
В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позові, просив позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона не уповноважена визнавати позов, тому просила ухвалити рішення по суті позовних вимог на розсуд суду, проти позовних вимог заперечень не надавала.
Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без неї.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив суду, що він проживає із своєю цивільною дружиною ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4, та дуже добре знає сімю ОСОБА_3. Він дружив з ОСОБА_3, їхні діти разом ходили до школи. Спірна квартира № 37 у їхньому будинку це квартира матері ОСОБА_10 ОСОБА_11, яка померла у 2014 році. Коли вона почала хворіти, приблизно в 2012 році до неї переїхав ОСОБА_3, оскільки в 2011 році він розлучився з дружиною. У ОСОБА_3 було два сина ОСОБА_1 і ОСОБА_4. Антон в 2014 році переїхав жити до батька, тобто до ОСОБА_3 у спірну квартиру, а ОСОБА_4 залишився проживати з матірю та помер в 2018 році, при цьому він був не одружений та дітей не мав. ОСОБА_12 ОСОБА_4 також помер в 2016 році, на момент смерті з ним проживав його син ОСОБА_1 у вказаній спірній квартирі, який там проживає до сьогоднішнього дня.
Дослідивши матеріли справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Як встановлено судом та зазначено в позові, 24 лютого 2016 року помер батько позивача - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги після смерті батько є ОСОБА_1.
Також спадкоємцем першої черги після смерті батька був брат позивача ОСОБА_4, який помер 04 травня 2018 року, після його смерті спадкоємців не має. Заповіту батько позивача не залишив.
У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому що відповідно до відомостей викладених у витязі з реєстру прав власності, вищевказана квартира належала бабусі позивача ОСОБА_5, що померла 26 травня 2015 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 9 від 09 березня 1993 року, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-36 від 11 травня 2000 року, на яку вона склала заповіт № 3-410 від 02 квітня 2009 року на батька позивача ОСОБА_3, який спадщину прийняв, але не оформив належним чином.
ОСОБА_5, що померла 26 травня 2015 року, була рідною матірю батька позивача ОСОБА_3, який проживав з нею, постійно доглядав за нею, піклувався, поховав, інших спадкоємців першої черги відсутні, тому його мати залишила заповіт на імя свого сина (тобто батька позивача) ОСОБА_3. На момент смерті їй належало квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5, квартиру прийняв у спадщину її син (батько позивача) ОСОБА_3 шляхом фактичного прийняття спадщини, тому що, проживав з матірю, прийняв усі речі, сплачував по день смерті за квартиру, утримував її, проводив ремонтні роботи.
Таким чином, він фактично прийняв спадщину, користувався і доглядав за квартирою, яка розташована за адресою: м Запоріжжя, АДРЕСА_6.
Із заявою про прийняття спадщини у передбачений законодавством строк він не звернувся, оскільки вважав достатньою підставою фактичне прийняття спадщини, та що на нього складений заповіт.
Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.
Відповідно до ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Таким чином, даний спор розглядається в позовному провадженні.
Зазначені обставини підтверджують свідчення свідка ОСОБА_13 та досліджені в судовому засіданні письмові докази: копія паспорту та коду позивача; копія свідоцтва про народження позивача; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копія технічного паспорту на спірну квартиру; копія свідоцтво про право власності на житло № 9; копія свідоцтва про право на спадщину за законом; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копія заповіту ОСОБА_5; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5; копія свідоцтва про смерть на імя ОСОБА_4; копія свідоцтво про народження на імя ОСОБА_4;
а також матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с.59-82).
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані, засновані на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги про стягнення судових витрат позивачем не заявлялись.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258-273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт прийняття ОСОБА_3, який помер 24 лютого 2016 року, спадщини після смерті матері ОСОБА_5, що померла 26 травня 2015 року, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24 лютого 2016 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 14 березня 2019 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік