22.03.2019 227/5289/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.03.2011 року у розмірі 108084,19 грн., станом на 30.09.2018, яка складається з 3366,94 грн. - заборгованість за кредитом, 96794,19 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 5123,06 грн. - (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2018 року прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 21.01.2019 р.

21.01.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся через канцелярію суду з відзивом на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача є в більшій частині безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, в обґрунтування чого у змісті відзиву на позовну заяву виклав відповідні доводи, пояснення та заперечення. Так, відповідач частково заперечує проти процентів за користування кредитом, оскільки вважає безпідставним підняття банком без будь-якого повідомлення позивача та підписання додаткових угод в односторонньому порядку процентної ставки, а саме: з 01.09.2014 року до 34,8 % та з 01.04.2015 року до 43,2 %. Крім цього, керуючись приписами ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» у повному обсязі заперечував проти нарахування пені та штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року відкладено розгляд справи на 07 лютого 2019 року на 10:30 годину та визнано обов'язковою явку представника позивача АТ КБ «ПриватБанк».

06.02.2019 р. представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» звертався з клопотанням про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з підготовкою банком відповіді на відзив відповідача.

07.02.2019 року відкладено розгляд справи на 19.02.2019 року.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому, посилаючи на відповідні пункти Умов та Правил надання банківських послуг, просив задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

19.02.2019 року за клопотаннями сторін по справі розгляд справи відкладено до 25.02.2019 року.

20.02.2019 року відповідач звернувся до суду з додатковими уточненнями до відзиву, в яких звернув увагу на те, що строк дії картки встановлений до 01.03.2019 року, який і є кінцевим строком кредитування, а тому в силу приписів ст. 1050 ЦК України припинилося право позивача нараховувати відсотки за кредитом з цієї дати.

25.02.2019 року за клопотанням представника позивача про перенесення судового засідання розгляд справи відкладено до 07.03.2019 року.

05.03.2019 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких просив задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звертався до суду з клопотання про розгляд справи за відсутністю представника банку та не заперечував проти винесення заочного рішення. Надав відповідь на відзив відповідача та просив задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили суд відмовити банку у задоволенні позовних вимог у відповідній частині, з урахуванням викладених у відзиві на позовну заяву пояснень.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі 31.03.2011 року шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, укладено кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_1, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4300,00 грн. на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Тому, з огляду на викладене суд критично ставиться до заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо нікчемності складової частини укладеного кредитного договору у вигляді Умов та правил надання банківських послуг, оскільки, на його думку, не було будь-якого фактичного (реального) ознайомлення з ними.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. З матеріалів справи вбачається, що зміна кредитного ліміту відбувалась 31.03.2011 р. - 300,00 грн., 31.03.2011 р. - збільшення кредитного ліміту - 2700,00 грн., 07.06.2011 р. - зниження кредитного ліміту - 3100,00 грн., 22.07.2011 р. - збільшення кредитного ліміту 3700,00 грн., 21.08.2011 р. - збільшення кредитного ліміту - 4300,00 грн., 04.10.2011 р. - зменшення кредитного ліміту - 3400,00 грн.

При цьому, відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням і без попереднього повідомлення клієнта.

Змінювалась і процентна ставка з 31.03.2011 р. була 30,0% річних, з 01.09.2014 року збільшена Банком до 34,8 % річних, 01.04.2015 р. до 43,2 % річних.

Крім цього, з банківської виписки по рахунку за період з 01.03.2011 року по 28.01.2019 року відповідач користувалася кредитною карткою, знімаючи готівкові кошти та здійснюючи часткове погашення заборгованості по кредиту,

При цьому, до матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості за договором б/н від 31.03.2011 року, сформованим станом на 30.09.2018 року.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 2.1.1.2.1 вказаних умов, для надання банківських послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Пунктом 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафтах), оплатити винагороду банку.

Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

У разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п.2.1.1.12.6 на протязі пільгового періоду за користування кредитом і Овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік.

Відповідно до п.1.1.7.12, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Суд керується наступними нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту, сплати процентів, пені та комісії, а також штрафів в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи.

Як вказує позивач відповідач, належним чином зобов'язання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, продовжує ухилятись від виконання зобов'язань та заборгованість за договором не погашає, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, станом на 30.09.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі розмірі 108084,19 грн., яка складається з 3366,94 грн. - заборгованість за кредитом, 96794,19 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 5123,06 грн. - (процентна складова).

Проте повністю погодитися з розрахунком суми заборгованості представленим АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на викладені відповідачем заперечення у відзиві на позовну заяву, не можливо виходячи з наступного.

Згідно п. 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, карта діє до останнього місяця, зазначеного на передній стороні картки, включно.

До матеріалів справи долучено фотокопію карти банку НОМЕР_2, виданої відповідачу ОСОБА_1, з якої вбачається, що строк картка дії картки встановлений до лютого місяця 2015 року включно.

Таким чином, укладений між сторонами договір припинив свою дію 01.03.2015 року.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що, відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, автоматично пролонгується не термін дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, а лише дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг.

При цьому, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, зробленої у постанові від 28.03.2018 року №444/9519/12, «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином, право позивача нараховувати проценти за кредитним договором №б/н від 31.03.2011 року, укладеним між сторонами, припинилося зі спливом строку кредитування, тобто 01.03.2015 року.

Як наслідок, суд зазначив, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування кредитів. При цьому, Банк за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не раніше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9, цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.

Відак певний порядок зміни Тарифів передбачений Умовами і правилами надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами. З'ясуванню підлягає те, чи свідчить цей порядок про наявність змінюваної процентної ставки у кредитному договорі.

Так, відповідно до наказу банку, актуалізовано тарифи по картці Універсальна Gold для ПриватБанку (Україна), а саме: з 01.09.2014 року змінено базову відсоткову ставку до 2,9 відсотків (відсоткова ставка підвищена до 34,8 %)

Згідно наказу банку №906 СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року Про актуалізацію тарифів по картам «Універсальна», «Універсальна GOLD», карта Юніор і елітним картам, базова % ставка за картою з 01.04.2015 року змінилася з 2,9 % до 3,6 % (відсоткова ставка підвищена до 43,20%).

Позивачем до матеріалів справи надано роздруківки про відправлення 15.08.2014 року та 15.03.2015 року смс-повідомлень на зазначений відповідачем в анкеті-заяві мобільний телефон НОМЕР_3, згідно яких 15.08.2014 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що для витрат, здійснених за карткою Універсальна з 01.09.2014, ставка за використання кредитних коштів становитиме 2,9% на місяць та 15.03.2015 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що для витрат, здійснених за карткою Універсальна з 01.04.2015, ставка за використання кредитних коштів становитиме 3,6% на місяць.

Однак, доказів отримання відповідачем вказаних смс-повідомлень позивачем не надано.

При цьому, згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви) умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною, а відповідно до ч. 1 зазначеної статті, чинній на час збільшення банком процентів, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Частиною третьою цієї статті встановлено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно частини четвертої в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не був належним чином повідомлений про зміну процентної ставки, тому не можна вважати, що він прийняв пропозицію про це кредитора.

Оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірі 34,8 % не надано, нарахована сума процентів за період кредитування з 01.09.2014 року по 01.03.2015 року (день закінчення строку дії договору) підлягає зменшенню, виходячи із встановленої процентної ставки у розмірі 30 %.

Так, у змісті додаткового уточнення до відзиву на позовну заяву відповідачем зроблений розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 01.03.2015 року, виходячи з тіла кредиту у розмірі 3366,94 грн, який мав місце станом на 01.04.2014 року, та базової процентної ставки 2,5 % на місяць (30 % на рік), згідно якого розмір заборгованості складає 937,13 грн. Даний розрахунок було перевірено судом, він є законним, обґрунтованим та арифметично правильним.

З огляду на викладене, заборгованість за процентами за період користування кредитом з 01.04.2014 року по 01.03.2015 року дорівнює 937,13 грн.

При цьому, заборгованість за відсотками станом на 31.03.2014 року, згідно наданого банком розрахунку, становить 89,12 грн.

Тобто, загальний розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом складає 1026,25 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. штраф (фіксована частина) та 5123,06 грн. штраф (процентна складова), то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, населені пункти Добропільського району Донецької області віднесено до вказаного переліку.

З листа-відповіді Шахівської сільської ради №2018від 17.12.2018 року на запит суду вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тому на підставі вищезазначеного закону має бути звільненим від сплати штрафів, пені.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією в сумі 2300,00 грн. Оскільки позивач не розмежує ці дві категорії боргу та розрахунок заборгованості так само містить лише одну графу під назвою «сума комісії та пені», суд позбавлений можливості відокремити суму заборгованості за пенею. Тому, з огляду на вищевказаний мораторій зазначена сума також не підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 4393,19 грн. з яких 3366,94 грн. заборгованість за кредитом, 1026,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 71,62 грн.

Керуючись ст. ст. 512,514, 509, 526, 527, 612, 616, 629, 1048,1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 258, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № 3111), заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.03.2011 року у розмірі 4393,19 грн., з яких 3366,94 грн. заборгованість за кредитом, 1026,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № 3111), витрати по сплаті судового збору у розмірі 71,62 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення направити сторонам.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк»», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ;

- відповідач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Суддя А.М. Левченко

Повний текст рішення суду складений та підписаний 25.03.2019 року.

22.03.2019