Справа № 346/5282/18
Провадження № 2/346/366/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Матушевської Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 16 лютого 1999 року у с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області , актовий запис № 7.
Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час є неповнолітнім.
Позивач вказує, що між ними часто виникають непорозуміння, суперечки з приводу відношення до сім»ї та ведення спільного господарства. З»ясувалось, що у них різні погляди на шлюб та сім»ю, вони не можуть дійти згоди при вирішенні найпростіших побутових питань. Вказує, що вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного.
Вважає, що подальше спільне проживання неможливе, тому просить суд розірвати шлюб із відповідачем, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, позивачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Шевага".
Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовільнити, дає згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, та відзиву не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши подану заяву представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За змістом ст.55СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56СК ).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та примирення між ними неможливе.
В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки , спільне життя у них не склалося, сторони не можуть дійти згоди при вирішенні простих побутових питань , тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.
При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, неповнолітньої дитини, суд доходить висновку, що сім»я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, неповнолітнього ОСОБА_4 залишити проживати з матір»ю .
Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище "Шевага" як вона цього просить.
На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112 СК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2,282, 284, 294ЦПК України ,-
Зареєстрований шлюб 16 лютого 1999 року у с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 7, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Шевага (д.п. Ковальчук) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, розірвати.
Неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання при матері ОСОБА_1.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище "Шевага".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
Суддя Беркещук Б. Б.