Справа № 366/291/19
Провадження № 2/366/283/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 травня 2019 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину після спадкодавця позивач прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори. Окрім нього, є інші спадкоємці - рідний брат, ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_3 , однак вони від прийняття спадщини відмовилися, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори від 04.12.2018 року. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом - не має.

04.12.2018 року він звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. У видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Як зазначено в листі ВВС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальнох дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за №45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг.

Документом, який підтверджує належність житлового будинку померлому ОСОБА_4 , що розташований в АДРЕСА_1 дійсно належав на праві приватної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач просить визнати за ним право приватної власності на спадкове майно його батька - ОСОБА_4 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги визнають.

Відповідач, Дитятківська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що заперечень проти позову ОСОБА_1 не мають. Позов визнають.

Просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Позивач надав суду належні докази спадкоємця за законом: копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію свідоцтва про своє народження.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 04 грудня 2018р., після ОСОБА_4 , 1936 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняв: ОСОБА_1 , заявою №864 зареєстрованою 30 серпня 2018 року. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилися. Інших спадкоємців немає.(с/с 357/2018).

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 04 грудня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у

нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивачів підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1223,1258,1261,1267,1278,1298 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , 1963 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок (літер А, а) загальною площею 64,7 кв.метрів, житловою площею 43,6 кв. метрів, з господарськими будівлями та спорудами: сарай (В, Ж, З, Л), гараж (Б), літня кухня (Г), літній душ (Д), навіс (Е, Й, М), погріб (під Е), прибудова (И), хвіртка/ворота №1-2, огорожа №3-5, який розташований по АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А.Тетервак