КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Цимбал І.К.
Номер провадження № 22-ц/824/4462/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до боржника ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, щодо стягнення солідарно на його користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 2'746'852 грн. 79 коп. та судові витрати в сумі 1730 грн. 00 коп.

Подану заяву обґрунтовував тим, що Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-5308/12 від 06 березня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитними договорами № 638/ПВ-06 від 28 грудня 2006 року та №892/ФКВ-07 від 02 липня 2007 року у розмірі 2 746 852,79 грн. та 1730,00 грн. судових витрат.Заявником зазначено, що Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення від 23 листопада 2012 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість за кредитними договорами та було видано виконавчі листи, які в подальшому були пред`явлені до виконавчої служби для примусового виконання.

В заяві вказано, що 22 червня 2015 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу щодо боржника ОСОБА_1 , а у зв`язку із запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" та звільненням представника, який юридично супроводжував вказану справу та не передав її новому представнику й лише у 2017 році було встановлено, що рішення суду про вказаній справі не виконано, а строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув і оригінал виконавчого документа щодо стягнення заборгованості з боржника втрачено.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дубліката відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ПАТ "Дельта Банк" подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовував тим, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2012 року по справі № 2-5308/12 задоволено позов ПАТ "Дельта Банк" та стягнуто солідарно на його користь с ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 2 746 852 грн. 79 коп. та судові витрати в сумі 1730 грн. 00 коп.

06 березня 2013 року судом було видано виконавчі листи.

Також встановлено, що виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 було пред`явлено стягувачем для примусового виконання до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, що підтверджується постановою про відкриття провадження від 08 вересня 2014 року (ВП№ 44635509) (а.с.10).

Разом з тим, 22 червня 2015 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення вищевказаного виконавчого документа стягувачу, який відповідно до довідки від 01 серпня 2018 року за відомостями журналу вхідної кореспонденції починаючи з 22 червня 2015 року по дату видачі довідки до АТ "Дельта Банк" не надходив (а.с. 11, а.с.16).

Судом першої інстанції також встановлено, що починаючи з 03 березня 2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", а 02 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта банк" та делегування повноважень ліквідатора банку.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20 лютого 2017 року, строк здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" продовжено до 04 жовтня 2019 року включно (а.с. 17).

Також заявником було зазначено, що представник, який супроводжував справу № 2-5308/12 звільнився і не передав її новому представнику, і лише у 2017 році, у ході внутрішньобанківської перевірки АТ "Дельта Банк" встановлено, що по кредитним договорам № 638/ПВ-06 від 28 грудня 2006 року та № 892/ФКВ-07 від 02 липня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості ухвалено рішення суду у справі № 2-5308/12.

Заявник звернувся до Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з запитом щодо надання інформації про стан виконання рішення суду та місцеперебування виконавчого листа (а.с.12-13) й у відповідь отримав лист зі змісту якого видно, що 22 червня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-5308/12, виданого 06 березня 2013 року стягувачу і станом на 16 травня 2018 року повторно виконавчий документ до відділу не надходив та на примусовому виконанні не перебуває (а.с.14).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що заявником не було належним чином доведено й підтверджено поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2013 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано виконавчий лист (а.с.8-9), а 08 вересня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Голосіївського РУЮ Опанасенком Д.В. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-5308, виданого 06 березня 2013 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ "Дельта Банк" заборгованості у розмірі 2 748 582,70 грн.

22 червня 2015 року ОСОБА_3 , старший державний виконавець відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла станом на 22 червня 2015 року - дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) виконавчі документи з виконання судових рішень можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Положеннями ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, виконавчі листи могли бути пред`явлені стягувачем до виконання до 22 червня 2016 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК Українистягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Із змісту поданої до суду заяви ПАТ "Дельта Банк" вбачається, що у зв`язку із запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" та звільненням представника, який супроводжував справу №2-5308/12, останній не передав новому представнику матеріали вказаної справи й лише у 2017 році ПАТ "Дельта Банк" мало можливість встановити, що рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виконано.

Разом з тим, жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував поважність пропуску заявником процесуального строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання не було подано, а тому колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість та правильність висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк".

Доводи апеляційної скарги про те, що Державна виконавча служба не надала копії рекомендованого повідомлення щодо відправлення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та її отримання, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як вбачається із самої відповіді виконуючого обов`язки начальника відділу Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Андрющенко І.В. від 06 травня 2018 року, то враховуючи закінчення строку, встановленого п.128 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5 (із змінами), зберігання реєстрів на відправлення кореспонденції, встановлення факту направлення на адресу стягувача документів (постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та оригіналу виконавчого документу тощо) не вбачається за можливе.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта на обставини не передання звільненим працівником банку документів супроводження зазначеного виконавчого провадження іншому працівнику не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки організація внутрішньої діяльності документообігу підприємства відноситься до повноважень самого підприємства чи уповноваженого на це органу. Судом встановлено, що починаючи з 03 березня 2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", а 02 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта банк" та делегування повноважень ліквідатора банку, тобто в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання в зазначеній банківській установі діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та в межах своїх повноважень мала об`єктивну можливість з`ясувати обставини виконання рішення суду, однак цього не зробила.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала відповідає обставинам справи, винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

О.В.Фінагеєв