Справа № 461/2725/19
У Х В А Л А

«03» червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Івасюті А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осадець М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осадець М.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань по виконанню рішення суду.

Подання обґрунтовано тим, що у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження №57191938 з виконання виконавчих листів №1328/8708/12 від 31 травня 2013 року (з врахуванням ухвали №466/601/14-ц від 28 лютого 2014 року)

Державний виконавець зазначає, що боржник ухиляється від сплати боргу, а відтак з метою належного виконання виконавчого документу в примусовому порядку на майно боржника накладено арешт постановою від 01 жовтня 2018 року та здійснено інші виконавчі дії. Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість не погашено. Не виконуються вимоги державного виконавця. Жодних пояснень з приводу тривалого невиконання рішення суду боржник не надав, ухиляється від виконання зобов`язань покладених судовим рішенням. Зазначає, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

У судове засідання головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осадець М.О. не з`явився.

На підставі ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що в його задоволенні слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що у Шевченківському відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №57191938 ( в складі якого виконавче провадження №52466373 та виконавче провадження №52466610) з виконання виконавчих листів №1328/8708/12 від 31 травня 2013 року (з врахуванням ухвали №466/601/14-ц від 28лютого 2014 року).

Виконавчі документи №1328/8708/12 видані на підставі рішення Шевченківського районного суду м Львова від 16 травня 2013 року у справі №1328/8708/12 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 6785377 від 10 вересня 2008 року в сумі 13 889,06 доларів США та 20 042,77 гривень, а також 1837,58 грн. судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м Львова від 28 лютого 2014 року замінено сторону виконавчого провадження ПАТ "Перший Український міжнародний банк" на ТзОВ "АНСУ" як стягувача за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Львова по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів №1328/8708/12 від 16 травня 2013 року.

В ході виконання, 01 жовтня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно боржника. Відповідні записи про обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, 09 жовтня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на частку в статутному капіталі в розмірі 20 000 грн. в ТзОВ «Техноінторг Арго» боржника.

Згідно з відповіддю Головного управління ДМС України у Львівській області за вих. № 40681 від 11 вересня 2018 року, ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , виданий 25 листопада 2015 року органом 4690.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 19 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч. 1 цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду. Сам по собі факт наявності заборгованості не може бути підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний довести ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду та зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішення суду.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за доведення факту ухилення від їх виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст. 441 ЦПК України та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

Застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно застосовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань,покладених на нього рішенням суду, що полягає в умисній його бездіяльності чи свідомому невиконанні ним відповідних зобов`язань.

Крім того, не надано державним виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань. Дані щодо перетину боржником державного кордону України не є доказом його ухилення від виконання рішення суду та доказом про намір залишити країну з метою ухилення від виконання рішення суду, оскільки право на вільне пересування гарантоване Конституцією України.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, де частина друга передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26.11.2009 р.) ЄСПЛ сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).»

Державним виконавцем до подання не долучено доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця, а є лише голослівне посилання на факт ухилення від виконання та на невиконання зобов`язань.

Враховуючи викладене, а також відсутність даних щодо направлення боржнику та отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів до державного виконавця,не надання суду державним виконавцем переконливих доказів фактів ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань, суд на даний час не знаходить достатніх підстав для задоволення подання.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Осадець М.О. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Львівського апеляційного суду.

Суддя: Д. Б. Глинська