Справа № 754/7486/19
У Х В А Л А

іменем України

03 червня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України при поданні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом.

Вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України, а саме:

- до позову не додано доказів на підтвердження вимог позову, зокрема й щодо наявності спору між сторонами по справі з приводу місця проживання дитини;

- до позову не надано документ, що підтверджує сплату судового збору або докази звільнення позивача від сплати судового збору.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 768, 4 грн.

Зокрема, третьою особою зазначено Служба у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві, адреса третьої особи зазначена: м. Київ, пр. Маяковського, 21Г, що не відповідає дійсності, при цьому з позову вбачається, що сторони зареєстровані та дитина проживає в Деснянському районі м. Києва.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків терміном у 3 дні з моменту отримання копії ухвали суду. На виконання даної ухвали суду заявнику подати відповідну заяву через канцелярію суду, або направити засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 03.06.2019 р.

Суддя