КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/5351/19 головуючий у І інстанції:Хоменко В.С..
провадження 22-ц/824/7438/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., суддів Сержанюк А.С., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: ОСОБА_2 , державний реєстратор Коцюба Алла Євгенівна про визнання протиправним звернення стягнення на предмет іпотеки, скасування державної реєстрації права власності та розірвання іпотечного договору.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позов та одночасно з позовною заявою подала заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовувала тим, що між сторонами існує спір щодо правомірності здійснення за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк» та/або Банк) реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Вважає, що у відповідача виникло незаконне право власності на квартиру, на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та членам родини, що постійно мешкають та зареєстровані у спірному житловому приміщенні.

Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони ПАТ "Укрсоцбанк" вчиняти будь-які дії щодо відчуження права власності на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 , передачі прав володіння, розпорядження та користування цією квартирою іншим особам.

- заборони ПАТ "Укрсоцбанк" та будь-яким третім особам, що діють від його імені на підставі правочинів, встановлювати замки, відчиняти двері, встановлювати інші двері, встановлювати сигналізацію, датчики руху, камери відеоспостереження, заходити чи проникати іншим способом у чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 , а також вчиняти будь-які дії, направлені на виселення, чинення будь-яким способом перепон на находження, перебування та користування цією квартирою зареєстрованим в ній особам - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

- заборони будь-яким державним реєстраторам, а також всім приватним нотаріусам, всім державним нотаріусам та іншим органам та особам, які виконують функції у сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні дії щодо чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скарго в якій посилається на порушення місцевим судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи.

Зауважує, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову дозволить відповідачу безперешкодно відчужувати безпідставно зареєстроване за ним майно, оскільки уся діяльність відповідача спрямована на задоволення своїх вимог шляхом продажу іпотечного майна, що призведе до значного ускладнення або унеможливлення виконання судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

В судовому засіданні представник відповідача та представник позивача підтримали свої позиції, інші учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відмовляючи у вжитті заходів забезпечення позову місцевий суд виходив з того, що факт реєстрації права власності на квартиру за Банком не може свідчити про те, що відповідач має намір її відчужувати, а невжиття заходів може унеможливити виконання рішення.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

За правилами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним звернення стягнення на предмет іпотеки, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки, розірвати іпотечний договір укладений між ОСОБА_4 та Банком.

Квартира №57 загальною площею 133,60 кв. м., житловою площею 81,70 кв. м., за адресою АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ПАТ «Укрсоцбанк».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначала, що на даний час фактичним власником квартири є банк та у нього існує реальна можливість вільно розпорядитися нею на власний розсуд, чим може нівелюватися функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів. Крім того, можливість такого відчуження прямо випливає з умов договору іпотеки та Закону України "Про іпотеку".

Колегія суддів зазначає, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивача в разі встановлення неправомірних дій відповідачів, колегія суддів приходить до висновку про забезпечення позову шляхом встановлення ПАТ «Укрсоцбанк» заборони відчужувати спірну квартиру.

Вимоги позивача, щодо заборони реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки заборона державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які дії, які вправі вчиняти відповідно до чинного законодавства України, являється забороною здійснювати органам державної влади покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вимоги заяви про забезпечення позову, щодо заборони встановлювати замки, відчиняти двері та встановлювати інше обладнання, заборони розпорядження та користування є не обґрунтованими, неприпустимими і такими, що порушують законні права та інтереси власника майна на час розгляду справи.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, щодо відмови в застосуванні заходів забезпечення позову, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог ст. 376 ч.1 ЦПК України підлягає скасуванню, а заяву про застосування заходів забезпечення позову необхідно задовольнити частково, заборонивши ПАТ «укрсоцбанк» відчужувати квартиру АДРЕСА_1 ..

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк»() вчиняти будь-які дії щодо відчуження права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: