Справа № 450/3258/17
Провадження № 22-з/811/276/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
УХВАЛА

21 жовтня 2019 року суддя Львівського апеляційного суду Копняк С.М., розглянувши письмову заяву ОСОБА_1 про відвід судді Приколоти Тетяни Іванівни від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна, скасування запису про проведену державну реєстрацію, зняття арешту з нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Львівського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна, скасування запису про проведену державну реєстрацію, зняття арешту з нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна.

15 жовтня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відвід судді Приколоти Т.І. від розгляду даної справи. Заява обґрунтована тим, що суддя Приколота Т.І. розглядала по суті справу за позовом ОСОБА_1 до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, за наслідками розгляду якої постановою Апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2018 року було скасовано рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Вважає, що у судді Приколоти Т.І. вже існує сформована позиція по правовідносинах, які виникли у даній справі, що виключає можливість неупередженого розгляду справи цією суддею.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року заявлений відвід судді Приколоті Т.І. визнано необґрунтованим.

18 жовтня 2019 року справу для вирішення питання про відвід передано судді Копняк С.М.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді Приколоти Тетяни Іванівни приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Приколоти Тетяни Іванівни про не вказують на передбачені законом підстави за яких вона не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) та не підтверджують про необ`єктивність чи упередження судді Приколоти Т.І. при розгляді справи.

Покликання заявника на те, що суддя Приколота Т.І. розглядала по суті справу за позовом ОСОБА_1 до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, за наслідками розгляду якої постановою Апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2018 року було скасовано рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 липня 2011 року про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 і тому вважає, що у судді Приколоти Т.І. вже існує сформована позиція по правовідносинах, які виникли у даній справі, що виключає можливість неупередженого розгляду справи цією суддею, не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або його об`єктивності, а зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді і припущень, які не вказують на необ`єктивність чи упередженість судді при розгляді справи.

Крім цього, за змістом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Жодних інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності чи неупередженості судді при розгляді справи заявником не наведено.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі.

За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див, серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп.27,28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства») (Pullar v.United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. п. 49, 50, 52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що об`єктивно обгрунтованих даних про те, що суддя Приколота Т.І. виявляє упередженість або небезсторонність відносно ОСОБА_1 у заяві про відвід не зазначено і таких матеріали справи не містять.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону та обставини, що викладені в заяві про відвід, про які йшлося та, які слід вважати такими, що не дають підстав для задоволення заяви про відвід, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 33, 36, 40, 41 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Приколоти Тетяни Іванівни від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна, скасування запису про проведену державну реєстрацію, зняття арешту з нерухомого майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину об`єкта нерухомого майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: Копняк С.М.