ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4966/19 Справа № 205/7026/18 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року про повернення позовної заяви

по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року вищевказану позовну заяву було повернуто позивачеві на підставі ч.1 ст.185 ЦПК України.

З такою ухвалою не погодився АТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається із матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк» 27 вересня 2018 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року вищезазначений позов був залишений без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, з додержанням вимог п.п. 2, 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 3 ст. 177 ЦПК України та роз`яснено, що у разі невиконання ухвали в зазначений термін, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачу.

З метою усунення недоліків 07 листопада 2018 року до суду надійшла заява про усунення недоліків з додатками, але недоліки позивачем у позовній заяві усунуто не було.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 листопада 2018 року вищезазначений позов був повторно залишений без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, з додержанням вимог п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України та роз`яснено, що у разі невиконання ухвали в зазначений термін, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа, копію ухвали судді від 9 листопада 2018 року позивачем було отримано 13 листопада 2018 року, однак протягом встановленого строку позивачем недоліки в позовній заяві усунуто не було (останнім днем для подання позову з усуненими недоліками було 23 листопада 2018 року), з заявою про продовження строку для усунення недоліків позивач до суду не звертався.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції матеріали позову вважав неподаними та повернув позивачу.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції.

Згідно положенням ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. .

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно зі ч.ч. 1,2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Висновок судді про те, що позовна заява не містить змісту позовних вимог та не зазначено докази на підтвердження кожної обставини, на яку посилається заявник, як на підставу своїх вимог, є необґрунтованим та суперечить нормам процесуального права.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України.

Крім зазначеного, питання про наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права, суд повинен вирішувати під час розгляду справи, а уточнення позовних вимог суд може вирішити під час підготовчого судового засідання відповідно до ст. 189 ЦПК України, зокрема з`ясовує: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Крім того, згідно роз`яснень, викладених в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Однак, суддя першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково повернув позовну заяву.

За таких обставин, беручи до уваги, що перелік вимог до змісту позовної заяви, визначений ст. 175 ЦПК України є вичерпним, колегія суддів вважає, що підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви у суду не було.

При наявних порушеннях процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року про повернення позовної заяви скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року про повернення позовної заяви скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко