КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/5748/19 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

у грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 14 грудня 2002 року по 21 липня 2011 року. В шлюбі народився їх старший син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Після розірвання шлюбу сторони деякий час проживали разом, однією сім'єю. В цей період у них народився другий син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне проживання сторонами припинено у 2018 році.

З цього часу сторони проживають окремо, спільні діти проживають разом з матір`ю та перебувають на повному її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання обох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21 грудня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) на кожну дитину і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в іншому рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що визнає свій обов`язок по утриманню дітей, однак визначений судом розмір по 1/3 частині його доходу на кожну дитину вважає необґрунтованими та завищеним. Середній розмір заробітної плати, яку він отримує, становить 10 000 гривень. При стягнення з нього аліментів щомісячно в розмірі 66% від заробітної плати поставить його фактично на межу виживання, оскільки йому на проживання та сплату комунальних платежів фактично залишиться 3400 грн.

Відзив в порядку ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду не надійшов.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб - учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із положень ст. ст. 182, 183 СК України та прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, оскільки відповідач є особою працездатного віку та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Погоджуючись з висновком суду щодо правомірності вимог позивача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей сторін, з визначенням розміру аліментів колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу.

Відповідно до чч. 1, 2ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Судом встановлено, що сторони у даній справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21 липня 2011 року заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва (а.с.4), однак сторони продовжували проживати разом.

Від шлюбу та від спільного проживання сторони мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільні діти сторін у справі перебувають на утриманні матері ОСОБА_2 , проживають разом з останньою, що не заперечується сторонами.

Згідно довідки про доходи, наданої Управлінням поліції охорони в м. Києві, сукупній дохід відповідача ОСОБА_1 за період з липня 2018 року по грудень 2018 року склав 61 169 грн. 08 коп. (а.с. 22)

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції фактично вийшов за межі заявлених ОСОБА_2 . позовних вимог, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частині його доходу на кожну дитину, в той час як позивач просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на свою користь аліменти на двох синів у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного колегія суддів вважає правильним задовольнити апеляційну скаргу частково, шляхом зміни, а не скасування судового рішення, оскільки висновки суду першої інстанції в частині обґрунтованості вимог позивача є вірними, помилковим лише є розмір визначених судом аліментів.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року в частині визначення розміру аліментів - змінити.

Визначити, що до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягають аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшим сином повноліття.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.О.Журба

К.П. Приходько