П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Агєєва О.В., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Самойленко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року у цивільній справі № 316/639/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, (суддя першої інстанції Пронін Сергій Георгійович), -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 травня 2018 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів передано за підсудністю на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона 13 травня 1997 року уклала шлюб з ОСОБА_2 і прожила з ним до 16 жовтня 2008 року, після чого вони розлучились.

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею.

На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 вересня 2008 року у справі № 2-1362/08 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини до досягнення нею повноліття починаючи з 20 серпня 2008 року.

На виконання вказаного судового рішення вона отримала виконавчий лист № 2- 1362/08, який направила у відділ ДВС Енергодарського міського управління юстиції. З того часу і до 04 лютого 2011 року аліменти їй перераховувались постійно і без заборгованості.

04 лютого 2011 року відповідач звільнився з роботи на ВСП Запорізька ТЕС ВАТ «Дніпроенерго» і з того часу вона аліменти не отримувала.

03 листопада 2015 року з відділу ДВС Енергодарського МУЮ вона отримала лист № 27618, в якому повідомлялось, що по виконавчому провадженню за виконавчим листом № 2-1362/08 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, а сам виконавчий лист направлений за територіальністю до відділу ДВС Слов`янського МРУЮ Донецької області.

До відділу ДВС Слов`янського МРУЮ вона зверталась неодноразово з проханням вказати, що робиться для примусового стягнення аліментів, але відповідь отримала лише у березні 2017 року. У відповіді значилось, що виконавчий лист № 2-1362/08 до них не надходив і пропонували їй звернутись до Енергодарського міського суду за видачею дубліката виконавчого листа.

31 серпня 2017 року вона звернулась до Енергодарського міського суду за видачею дубліката виконавчого листа № 2-1362/08 і згідно з ухвалою від 15 вересня 2017 року її заява була задоволена, дублікат виконавчого листа був виданий. При винесенні ухвали суд установив факт того, що оригінал виконавчого листа № 2-1362/08 був загублений при пересилці з Енергодару до м. Слов`янська.

Дублікат виконавчого листа № 2-1362/08 вона направила на примусове виконання до Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області, але його їй повернули з повідомленням від 26 грудня 2017 року, вказавши, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання.

Отже вона була змушена звернутися з заявою про примусове виконання знову до Енергодарського міського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області. 22 лютого 2018 року за виконавчим листом № 2-1362/08 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке не завершено і на день подання позову.

Державний виконавець при винесенні постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 05 березня 2018 року встановив той факт, що відповідачем будь-які дії щодо виконання аліментних зобов`язань не вживаються, вимоги державного виконавця та суду, який видав виконавчий документ залишаються без належної уваги та ігноруються боржником.

В рамках виконавчого провадження державним виконавцем було отримано відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким боржник 14 вересня 2017 року купив собі трикімнатну квартиру у місті Слов`янську Донецької області. Вказаний факт свідчить про те, що відповідач має гроші і навмисно не виконує свої аліментні зобов`язання.

Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду станом на 18 квітня 2018 року за відповідачем утворилась заборгованість по виплаті їй аліментів в сумі 88384,52 грн.

За її розрахунками, позивач за період з лютого 2015 року по березень 2018 року повинен сплатити пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 26944,45 грн.

31 серпня 2018 року позивач надіслала до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.76-77), відповідно до якої просила суд першої інстанції стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 620364,85 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2015 року по день ухвалення рішення у сумі 10853,46 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 108,56 грн.

З вказаним рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, яка надійшла до Донецького апеляційного суду 19 березня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що вважає, що під час винесення оскаржуваного рішення судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення.

Позивач просила Донецький апеляційний суд скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року по справі № 316/639/18 та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано відповідачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 03 квітня 2019 року.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження позивачем отримана (а.с. 152). Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надійшов.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явилася, була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 не з`явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи, його представник - адвокат Клочкова Є.Н. надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність (а.с. 241).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції послався на висновок Верховного Суду, викладеному 25 квітня 2018 року у постанові по справі № 572/1762/15-ц, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин і вказав, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Р = (A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+ An*1%*Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як вбачається із висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховують щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що пеня за прострочення сплати аліментів має бути нарахована таким чином:

періоднараховані аліментисплаченодатазаборго-ваність погашена заборгованість пеня
2015 рік сумадата
лютий732,00- 732,00732,00 з 01.03. по 10.04 300,12
березень732,00- 732,0032,00 617,00З 01.04 по 10.04 З 11.04 по 04.06.3,20 339,35
квітень785,001632,0011.04.2015----
травень785,00--785,00785,00 521,00З 01.05 по 04.06 З 05.06. по 08.07.274,75 177,14
червень751,001632,0005.06.2015----
липень751,001632,0009.07.2015----
серпень751,00--751,00 - 360,00 391,00З 01.09. по 03.11250,24
вересень838,00-- 838,00З 01.10 по 03.11284,92
жовтень838,00--838,00838,00З 01.11 по 03.1125,14
листопад838,005000,0004.11.2015 + 2095,00
грудень838,00---
2016 рік
січень838,00--+ 1257,00
лютий882,00--+ 375
березень882,002250,0022.03.2016+ 1743
квітень933,00750,0030.04.2016+ 1560
травень933,00--+ 627
червень933,00-- 306 219З 01.07 по 24.07 З 25.07по 10.1073,44 170,82
липень933,001020,0025.07.2016+ 87---
серпень933,00-- 933 321 73З 01.09. по 16.10 З 17.10.16 по 22.08.2017 З 23.08.17 по 12.03.18429,18 995,10 147,46
вересень933,00-- 933,00З 01.10.16 по 12.03.184926,24
жовтень1169,002000,0017.10.16+ 831---
листопад1169,00--1169,00 З 01.12.16 по 12.03.185459,23
грудень1169,00-- 1169,00 336,00З 01.01.17 по 12.03.18 З 13.03.18 по 22.03.185096,84 33,60
2017 рік
січень1169,00--1169,00 З 01.02.17 по 21.03.18 4839,66
лютий1169,00--1169,00 З 01.03.17 по 21.03.18 4512,34
березень1252,00--1252,00 З 01.04.17 по 21.03.18 4444,60
квітень1252,00--1252,00 З 01.05.17 по 21.03.18 4069,00
травень1252,001000,0018.05.2017252,00 З 01.06.17 по 21.03.18 740,88
червень1252,00--1252,00 З 01.07.17 по 21.03.18 3305,28
липень1252,00--1252,00 З 01.08.17 по 21.03.18 2917,16
серпень1252,001500,0023.08.17+ 248---
вересень1252,00500,0028.09.17752,00 З 01.10.17 по 21.03.18 1293,44
жовтень1492,00 1492,00 З 01.11.17 по 21.03.182103,72
листопад1492,00 1492,00 З 01.12.17 по 21.03.18 1656,12
грудень1492,00 1492,00З 01.01.18 по 21.03.181193,60
2018 рік
січень1492,00500,0014.01.2018992,00 З 01.02.18 по 21.03.18486,08
лютий1492,00--1492,00 З 01.03.18 по 21.03.18313,32
березень 1492,004500,00 30750,0013.03.2018 22.03.2018+ 3008,00
квітень1698,00 +15104,00
травень1698,00
червень1698,00
липень1639,001678,00 378,00 1678,0006.07.18 06.07.18 02.07.18

Всього пеня за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2015 року по серпень 2018 року станом на 05.06.2019 року становить 50861,97 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд не може брати до уваги розрахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № АСВП-26009553, оскільки він був отриманий з порушенням норм процесуального права і на його підставі не повинні були ґрунтуватися висновки суду, є безпідставними, оскільки відповідно до частини 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 вказаної вище статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною 1 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суми нарахування аліментів не відповідають розміру аліментних зобов`язань, визначених виконавчим документом та розміру середньої заробітної плати по Донецькій області, є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, позивачка 24.04.2018 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (а.с. 1-2), а не про розмір аліментів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання збільшеної позовної заяви необхідно було сплати судовий збір в розмірі 6203,65 грн., за подання апеляційної скарги - 9305,47 грн., а всього 15509,12 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені частково, а позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 1271,75 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2019 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , пеню за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2015 року по серпень 2018 року станом на 05.06.2019 року у сумі 50861 (п`ятдесят тисяч вісімсот шістдесят одна) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 1271 (одна тисяча двісті сімдесят одна) грн. 75 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 06 червня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна